Ухвала
 
20 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 447/455/17
 
провадження № 61-20711св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                  Черняк Ю. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припинення права на користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Струс Л. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до               ОСОБА_2 про визнання припинення права на користування житлом.
 
У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
 
Протокольною ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 07 квітня 2017 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.
 
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2019 року у складі судді Карбовніка І. М. позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано припиненим право ОСОБА_2 користуватися житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язано ОСОБА_2 звільнити житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2019 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1 280 грн скасовано.
У іншій частині рішення суду залишено без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 і залишити в силі у цій частині рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 лютого 2019 року.
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припинення права на користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку об`єктом права спільної сумісної власності подружжя призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк