ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/10921/19                                                                          Суддя 1-ї інстанції: Рибальченко Л.М.
Провадження № 33/818/1128/19
Категорія: ст.124 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
24.12.2019 року        м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П. за участю осіб, відносно яких винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , його захисника - адвоката Кудрявцева Володимира Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.08.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними у скоєнні правопорушення, предбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень відносно кожного.
Суд встановив, що 10.06.2019 року о 14.27 у м. Харкові по вул. Космічній, буд. 16, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Шевроле, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом праворуч не зайняв крайнє відповідне положення на проїжджій частині, допустив зіткнення з автомобілем Хонда, державний номерний знак НОМЕР_2 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам завдано матеріальної шкоди.
Також 10.06.2019 року о 14. 27 у м. Харкові по вул. Космічній, буд. 16, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Хонда, державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не переконався в безпечності, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем Шевроле, державний номерний знак НОМЕР_1 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, їх власникам завдано матеріальної шкоди.
Суд прийшов до висновку, що водієм ОСОБА_2 були порушені вимоги п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, а водієм ОСОБА_1 вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.08.2019 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити на підставі вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апелянт вказує, що він з оскаржуваною постановою не згоден, вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам справи.
Вважає, що суд не вивчив та не оцінив в рішенні, черговість його дій та водія ОСОБА_1 - другого учасника дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), безпосередньо перед цією дорожньо-транспортною пригодою; причинно-наслідковий зв`язок події ДТП з діями кожного з його учасників; причинно-наслідковий зв`язок між порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п. 15.9 та 10.1 Правил дорожнього руху та подією ДТП.
Апелянт вказує, що 10.06.2019 року приблизно о 14 годині 27 хвилин рухався по вулиці Космічній. Внаслідок того, що на правому боці його смуги руху знаходився ряд припаркованих автомобілів він здійснював об`їзд цієї нерухомої перешкоди.
Вказує, що з схеми огляду ДТП ширина смуги руху, по якій він рухався, складала приблизно 5,5 метрів, що дозволяло об`їжджати перешкоди на своїй смузі руху без створення перешкод транспортним засобам, які рухались у зустрічному напрямку, і вважає, що своїми діями по організації стоянки свого автомобіля водій ОСОБА_1 порушив, на думку апелянта, вимоги п.п. г) та ґ) п. 15.9. Правил дорожнього руху, які встановлюють обмеження для зупинки транспортних засобів.
На думку апелянта суд першої інстанції не дослідив причинно-наслідковий зв`язок дій водія ОСОБА_1 з подією ДТП, але такий зв`язок є безпосередній: саме це порушення спричинило йому перешкоду длґ того, щоб він міг своєчасно повернутися в крайнє праве положення на своїй смузі руху, та фактично примусило робити одночасно два маневру - завершувати об`їзд перешкоди та здійснювати поворот праворуч. 
Також, вважає що виконав всі приписи Правил дорожнього руху, зокрема у відповідності до п.10.1 Правил переконався перед началом здійснення обох маневрів (об`їзд перешкоди в своїй смузі руху і поворот праворуч) у їхній безпечності.
Вказує, що ДТП сталося після закінчення маневру «об`їзд перешкоди» і вже після початку здійснення маневру «поворот праворуч», ближче до його завершення. Коли він здійснював об`їзд автомобіля водія ОСОБА_1 Honda, той не рухався і не збирався рухатись, а вже після початку маневру апелянтом, водій ОСОБА_1 почав рухатись.
Зазначає, що ці обставини ДТП, зокрема черговість дій водіїв, їхні зобов`язання перед здійсненням кожним з них своїх дії також не дослідив суд першої інстанції.
Також апелянт вважає, що з точки зору приписів Правил дорожнього руху його дії виглядають майже бездоганно, а дії водія ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення.
Повідомляє, що водій автомобіля Хонда ОСОБА_1 зупинив свій автомобіль в порушення вимог п. 15.9. Правил дорожнього руху, чим створив перешкоду водіям транспортних засобів, які здійснювали поворот з цієї смуги руху на вул. Бакуліна. Також оскільки він був зобов`язаний знати при перешкоди, які він створив іншим учасникам дорожнього руху такою зупинкою, він мав з подвійною увагою пересвідчитися, що початок ним руху не створить перешкод для інших учасників, а саме водіїв транспортних засобів, які рухались позаду його а/м, поруч з лівого боку та попереду, в тому числі, які здійснювали маневри; саме цього водій ОСОБА_1 не зробив, що стало безпосередньою та єдиною причиною ДТП.
Вказує на те, що фактично суд першої інстанції розглядав та оцінював дії водіїв учасників одного й того ж ДТП окремо одну (дії водія ОСОБА_1 ) від одної (дії ОСОБА_2 ), в той час коли він зобов`язаний був розглядати та оцінювати їх у сукупності. Це на думку апелянта призвело до суттєвої логічної помилки - ці два водії не можуть бути винними одночасно.
Також апелянт вказує, що співробітниками поліції були допущені значні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та схеми дорожньо-транспортної пригоди.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску є поважними, відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
В судовому засідання ОСОБА_2 та його захисник Кудрявцев В.Ю. надаючи пояснення апеляційному суду зазначили, що суд першої інстанції не вказав, якими саме діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, повідомили, що водій ОСОБА_2 рухався по своїй частині руху, і в той час коли оминав зупинений автомобіль ОСОБА_1 , який стояв праворуч біля перехрестя, не міг навіть думати, що той почне рух. Наполягали, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення вимог п.п. «г» та «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 спростовував такі пояснення, та заначив, що він рухався на своєму автомобілі зі швидкістю десь 10 км/годину по праві стороні своєї смуги руху, а водій ОСОБА_2 об`їхавши його з лівої сторони зі швидкість 30 км/год відразу повернув направо, і ОСОБА_1 побачив автомобіль ОСОБА_2 перед собою коли він був зовсім близько, різко натиснув на гальма, але запобігти зіткненню не зміг. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволення апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України передбачають, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Також п. 10.4 вказаних Правил встановлено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
       Відповідно до схеми місця ДТП (а.с.3), автомобіль під керуванням ОСОБА_1 розташований в правій стороні смуги руху, а автомобіль під керуванням ОСОБА_2 на перехресті перед автомобілем ОСОБА_1 передньою частиною повернутий вправо. Таке розташування автомобілів не спростовує висновок суду першої інстанції, що водій ОСОБА_2 , об`їжджаючи з правої сторони автомобіль ОСОБА_1 та повертаючи праворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоду руху останнього. Доказів, що водій ОСОБА_1 раптово почав рух при виконанні повороту праворуч водієм ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Доводи апелянта щодо невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам п.п. «г» та «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху України, апеляційний суд до уваги не бере оскільки відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 157932 в провину ОСОБА_1 ставиться порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим, апеляційний суд позбавлений можливості вийти за його межі.
Враховуючи вище викладене, перевіривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо наявності вини в діях ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за викладеними вище обставинами є обґрунтованим, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції було дано належну оцінку та прийнято законне рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.08.2019 року у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вищевказану постанову без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик