Справа № 127/32223/19 
Провадження № 33/801/41/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року                                                                                    м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп. 
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки працівниками поліції не здійснювалася обґрунтована зупинка транспортного засобу, то усі подальші дії щодо направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення є незаконними; працівник поліції мав право доставляти його до закладу охорони здоров`я лише після його відмови від проведення огляду на місці зупинки; висновок КП «ВОНД «Соціотерапія» №3239 від 24.11.2019 про відмову від проходження огляду було складено у зв`язку з недостатністю аналізів, у зв`язку з чим він на наступний день пройшов освідування за результатами якого встановлено, що він тверезий.
Апеляційний суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, перевіривши матеріали справи прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №300550, складеного 24 листопада 2019 року поліцейським ОСОБА_2 Ю.С., 24 листопада 2019 року о 12 год 00 хв в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 107, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, у п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема, наркотичного сп`яніння.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/2758.
Зокрема, в пункті 2 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з пункту 4 розділу І Інструкції, є:  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тому безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, оскільки за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, поліцейський одразу ж направляє його до закладу охорони здоров`я.
Необхідності в проходженні огляду на стан сп`яніння наступного дня у ОСОБА_1 не було, оскільки він притягається до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке не пов`язане з перебуванням у стані сп`яніння – за відмову від проходження огляду.
Не береться також апеляційним судом до уваги твердження апелянта про те, що працівником поліції не здійснювалася обґрунтована зупинка транспортного засобу, оскільки це не впливає на наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки у разі незгоди апелянта із зупинкою транспортного засобу він не позбавлений можливості оскаржити дії працівників поліції.
Отже, доводи апеляційної скарги не можуть бути беззаперечними для скасування постанови суду першої інстанції.
Однак, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ч. 7 ст. 294 КУпАП). 
У п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою встановлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У даному випадку у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №300550 від 24.11.2019.
У вказаному протоколі графа «свідки» не заповнена, тобто протокол складено у відсутність свідків, що є порушенням вимог закону.
Посилання в протоколі на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності лікаря-нарколога не підміняє собою порядок фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу в присутності двох свідків.
Апеляційний суд враховує також той факт, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції погодився проїхати до медичного закладу і перебував там з метою проходження огляду. В свою чергу, працівники поліції не виконали вимог закону та підзаконних актів для належної фіксації факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Оскільки протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог закону складений у відсутність двох свідків, а апеляційний суд у відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не обмежений доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Вказане є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало