ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/792/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
                    Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                         Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                                    Єгорової Н.М., Мєзєнцева Є.І.
          за участю секретаря                                                         Муханькової Т.В.          

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Паркувальні системи" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Паркувальні системи" до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Духновської Олесі Анатоліївни, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, треті особи: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю "Ремточпідшипник", Київська міська рада, комунальне підприємство "Київтранспарксервіс", про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування записів і рішень,

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Паркувальні системи" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Духновської Олесі Анатоліївни, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, треті особи: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю "Ремточпідшипник", Київська міська рада, комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" про визнання протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Духновської Олесі Анатоліївни при проведенні державної реєстрації прав власності 08.07.2015 року з видачею свідоцтва (індексний номер НОМЕР_1); скасування запису про право власності: 10185841, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 667076880000; визнання протиправним та скасування рішення по державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34275144 від 15.03.2017 14:28:17, приватний нотаріус КМНО Михайленко С.А.; скасування запису про право власності: 19450330.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року закрито провадження у справі на підставі п.1 ст.238 КАС України.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року як таку, що постановлена з порушенням норм  матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що він є користувачем земельної ділянки на підставі договору про надання послуг з експлуатації фіксованих місць для паркування транспортних засобів, укладеного з КП «Київтранспарксервіс». Водночас, громадянин ОСОБА_1 оформив право власності на розташований на цій ділянці гараж та отримав свідоцтво про право власності, а згодом подав його ТОВ «Ремточпідшипник», яке звернулось до Київської міської ради з заявою про передачу йому у користування цієї ж земельної ділянки для обслуговування автостоянки. Апелянт вважає, що державним реєстратором при оформленні права власності на гараж гр. ОСОБА_1 було допущено порушення закону. Апелянт вважає, що даний спір є саме публічно-правовим, а тому підстави для закриття провадження відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу Київська міська рада зазначила, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали повно, всебічно та об`єктивно  з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому ухвала є законною та обґрунтованою.
22.01.2020 року представником апелянта до канцелярії суду було подано заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що вона повинна прийняти участь у іншій справі.
Колегія суддів порадившись на місці відмовила у задоволенні вказаного клопотання у зв`язку з необгрунтованістю останнього, а також у зв`язку з тим, що до вказаного клопотання  не було додано жодного доказу, які б підтверджували наявність обгрунтованих підстав неможливості прибуття до суду представника апелянта.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав. 
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності,  ,           .
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що  суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Постановляючи оскаржувану ухвалу та закриваючи провадження у справі на підставі п.1 ст.238 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає розгляду в адміністративному суді.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Так, у матеріалах справи наявна копія договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2015-01/19 від 31 грудня 2014 року укладеного між КП "Київтранспарксервіс" та ТОВ "Паркувальні системи". 
Відповідно до умов вказаного договору  КП "Київтранспарксервіс" надало за плату ТОВ "Паркувальні системи" право на організацію та експлуатацію 136 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 15 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: АДРЕСА_1 в межах ІІІ територіальної зони паркування м.Києва.
Водночас, з матеріалів реєстрації справи, наявної у матеріалах справи, вбачається, що 06.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві з метою отримання Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме на гараж №1, загальною площею 46,1 кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у приватну власність.
Рішенням №22689089 від 08.07.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Духновською О.А. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві проведено державну реєстрацію права власності на гаражний бокс, що розташований у м.Київ, «Ремторгсервіс» авто кооператив по будівництву експлуатації гаражів, автостоянок для збереження транспортних засобів громад Деснянського району міста Києва» обслуговуючий кооператив, будинок 55-А, за суб`єктом ОСОБА_1 .
Предметом даного позову є дії та рішення державного реєстратора від 08.07.2015 року щодо державної реєстрації права власності на гараж №1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка під яким згідно договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП-2015-01/19 від 31 грудня 2014 року використовується позивачем.
Частиною 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору.
Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір у даній справі має приватноправовий характер, оскільки фактично спрямований на припинення речового права третіх осіб на відповідне нерухоме майно.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі №915/1377/17, від 29.01.2019 року у справі №813/1321/17, від 02.04.2019 року у справі №137/1842/16-а, від 29.05.2019 року у справі №815/4063/15. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. 
Беручи до уваги наведене, враховуючи суть спірних правовідносин та правову позицію Верховного Суду, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для розгляду даного спору у порядку адміністративного судочинства та водночас наявності підстав для закриття провадження у справі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Керуючись ст.ст. 238, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Паркувальні системи"- залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                                    Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                      Н.М. Єгорова

                                                                                                        Є.І. Мєзєнцев