УХВАЛА

15 січня 2020 року
м. Київ
справа № 260/284/19
адміністративне провадження № К/9901/1672/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 260/284/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про оскарження рішення про відмову в оформлені документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту,
ВСТАНОВИВ:
13 січня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.
За правилами ч. 1 ст. 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Скаржник до касаційної скарги додав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними, поновити строк на касаційне оскарження у справі № 260/284/19.
На обґрунтування доводів щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження скаржник касаційної скарги стверджує, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року направлена судом згідно конверту 27 листопада 2019 року на адресу міста Мукачево, Закарпатської області. Протягом розгляду судами справи про оскарження рішення органу влади у надані скаржнику захисту, він знаходився у затримані та перебував у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (далі - ПТПІ). Звільнений з ПТПІ 09 грудня 2019 року та переїхав до міста Києва. Про рішення апеляційного суду скаржнику стало відомо 17 грудня 2019 року від юриста організації «Право на захист», до якої він звернувся по допомогу для продовження довідки про звернення за захистом в Україні.
Згідно ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно ч. 3 ст. 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Як слідує з матеріалів касаційної скарги, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 20 листопада 2019 року, повний текст постанови складений 21 листопада 2019 року, а касаційна скарга подана відповідно до суду касаційної інстанції 13 січня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Водночас, доказів на підтвердження направлення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року (рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, конверту з відмітками поштової установи тощо), доказів перебування у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства до матеріалів касаційної скарги не долучено, так само не надано доказів коли саме позивач отримав постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року. 
Згідно з ч. 3 ст. 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин, відповідно до правил наведеної норми процесуального закону касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження з доказами на підтвердження вказаних обставин.
Керуючись ст. 329, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 260/284/19.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 260/284/19 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнання судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

О. О. Шишов