КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2020 року  місто Київ.
 
Справа 371/1440/18
Апеляційне провадження № 22-ц/824/728/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільнихсправ:
головуючого                                Желепи О.В.,
суддів:                                      Олійника В.І., Рубан С.М.
секретар судового засідання      Гордійчук Ж.В.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» на рішення Миронівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2019 року (у складі судді Капшук Л.О., повний текст рішення складено 15 жовтня 2019 року)
в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» про розірвання договору оренди землі  ,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з вказаними позовними вимогами, посилаючись на ті обставини, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАР номер 852421 від 19 вересня 2015 року, яке видане приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В., вона є власником земельної ділянки площею 4,1146 га, кадастровий номер 3222984300:02:005:0003, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області.
Вказана земельна ділянка належала її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
6 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СП «Маслівське» було укладено договір оренди землі № 105, згідно якого вказана земельна ділянка нею передана в оренду ТОВ «СП «Маслівське».
Договір укладено на сім років.
Умовами договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі на суму, що становить не менше 4% від розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на момент укладання договору. Орендна плата станом на момент укладання даного договору складає 4787,12 грн. за кожен рік оренди та вноситься в термін не пізніше 30 листопада, починаючи з 2014 року.
Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що орендодавець має право вимагати від орендаря зокрема своєчасного внесення орендної плати.
У зв`язку з тим, що відповідачем ТОВ «СП «Маслівське» орендна плата за 2017 рік не була виплачена, вона змушена була неодноразово звертатися до керівництва товариства з вимогою про належне виконання умов укладеного договору. У квітні 2018 року зверталася письмово.
Відповіді на звернення та орендної плати за використання вищевказаної земельної ділянки до звернення позивача до суду з позовом позивач так і не отримала.
Як на правову підставу позову, послалася на правила частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», за якими у разі невиконання сторонами обов`язків, визначених чинним в Україні законодавством та умовами договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду.
Зазначила, що пунктом 36 укладеного договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом.
Вважає, що порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою у 2017-2018 роках є підставою для розірвання договору оренди землі від 6 січня 2014 року № 105.
З огляду на викладене, просила в судовому порядку розірвати договір оренди землі №105, який укладений ОСОБА_2 та ТОВ «СП «Маслівське» 6 січня 2014 року, за яким об`єктом оренди є земельна ділянка площею 4,1146 га, кадастровий номер 3222984300:02:005:0003, розташована на території Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
 
Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» про розірвання договору оренди землі задоволено повністю.
Розірвано договір оренди землі №105, укладений ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» та ОСОБА_2 6 січня 2014 року, за яким об`єктом оренди є земельна ділянка площею 4,1146 га, кадастровий номер 3222984300:02:005:0003, розташована на території Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області, передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське»  на користь ОСОБА_1 704 гривні 80 копійок сплаченого судового збору.
 
В поданій апеляційній скарзі ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» просить скасувати рішення Миронівського районного суду Київської області від  02 жовтня 2019 року, як ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права і ухвалити  нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі посилаються на не повідомлення позивачем та не надання доказів свого права на отримання орендної плати, а також на її виплату після звернення позивача до суду.
 
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення  суду першої інстанції.
 
В судовому засідання апеляційного суду представник ТОВ «СП «Маслівське» доводи скарги підтримав. 
 
Позивач просила залишити рішення суду без змін, та повідомила суду, що розриває договір оренди так як має намір використовувати  отриману у спадщину земельну ділянку для ведення власного господарства.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
 
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
За статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до частини 1 статті 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Згідно частина 1 статті 770 ЦК України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.
Згідно правил статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Відповідно до пункту 38 укладеного договору оренди перехід права власності на земельну ділянку не припиняє право оренди. До нового власника такої земельної ділянки з часу набуття права власності на неї переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди.
 
Судом встановлені такі обставин і визначені відповідно до них правовідносини.
Позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАР номер 852421, яке видане приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. 19 вересня 2015 року, належить земельна ділянка площею 4,1146 га, кадастровий номер 3222984300:02:005:0003, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області.
Вказана земельна ділянка належала матері позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ці обставини підтверджені даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕМ номер 177704, індексний номер 44165615 від 19 вересня 2015 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-3211424542018 від 10 квітня 2018 року (а.с., а.с. 13-18).
6 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СП «Маслівське» було укладено договір оренди землі № 105, згідно якого вказана земельна ділянка нею передана в оренду ТОВ «СП «Маслівське».
У пунктах 1 та 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 4,1146 га, кадастровий номер 3222984300:02:005:0003, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Маслівської сільської ради Миронівського району Київської області.
Вказані обставини підтверджені  договором оренди землі № 105 від 6 січня 2014 року, актом приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди № 105 від 6 січня 2014 року (а.с., а.с. 19-21).
За умовами пунктів 9, 11 розділу 3 укладеного сторонами договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній або відробітковій формі на суму, що становить не менше 4% від розміру нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на момент укладання договору. Орендна плата станом на момент укладання даного договору складає 4787,12 гри. за кожен рік оренди. Орендна плата вноситься в термін не пізніше 30 листопада, починаючи з 2014 року.
У зв`язку з тим, що відповідач не реагував на неодноразові усні звернення позивача та не виплатив орендну плату за 2017 рік, у квітні 2018 року позивач звернулася до керівника товариства з письмовою вимогою про надання пояснень щодо невиплати орендної плати згідно договору №105 від 6 січня 2014 року та повідомила про намір вирішення спору в суді.
Лист (претензію) позивача відповідач отримав 17 квітня 2018 року.
Вказані обставини підтверджуються копією листа позивача та даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 6 квітня 2018 року (а.с, а.с. 22, 23).
7 листопада 2018 року позивач звернулася з позовом до суду.
На вимогу суду першої інстанції відповідач не надав на огляд бухгалтерські документи, з яких можна було б встановити, що відповідач виконував належним чином свої обов`язки по оплаті орендної плати .
У свою чергу представником позивача подано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, відповідно до якого з першого кварталу 2017 року по перший квартал 2018 року позивач ОСОБА_1 не отримувала від ТОВ «СП «Маслівське» орендну плату за 2017 рік (а.с. 83).
11 березня 2019 року представником відповідача ТОВ «СП «Маслівське» надано докази сплати стороні за договором ОСОБА_2 орендної плати за 2015-2016 роки, а також докази сплати орендної плати за 2017-2018 роки грошовим переказом, оформленим фіскальним чеком на суму 11725, 28 від 30 листопада 2018 року (а.с., а.с. 94-100).
01 квітня 2019 року представником відповідача подано додаткові пояснення, в яких наголошувалось на відсутності у договорі оренди №105 від 6 січня 2014 року умов, які визначають, що несвоєчасна сплата та/або несплата орендної плати є підставою для розірвання договору. Відповідно до статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, однак представник відповідача наполягаючи на відсутності систематичності, наполягав на безпідставності заявлених позовних вимог.
 
Судом встановлено, що до позивача як спадкоємця померлої ОСОБА_2 , яка уклала договір оренди з ТОВ «СП «Маслівське», в порядку спадкування перейшли всі права та обов`язки, якими була наділена померла ОСОБА_2 за договором оренди №105 від 6 січня 2014 року.
Зі змісту листа, отриманого відповідачем 17 квітня 2018 року, вбачається, що позивач повідомила сторону договору, що набула права власності на земельну ділянку, яка перебуває в оренді відповідача, вказала її кадастровий номер.
Основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.
Частиною 1 статті 96 ЗК України до обов`язків землекористувачів віднесено своєчасна сплата земельного податку та орендної плати.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Стаття 24 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що орендодавець має право вимагати від орендаря зокрема своєчасного внесення орендної плати.
Згідно частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути достроково розірваний судом на вимогу орендодавця у разі невиконання орендарем обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 зазначеного Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
За змістом пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Відповідно до пункту 36 договору оренди землі, укладеного сторонами, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом.
 
Судом встановлено, що орендна плата позивачу не виплачувалась до звернення позивача з вимогою про розірвання договору за 2017-2018 роки.
Суд також дійшов висновку, що таке не виконання умов договору на протязі більш, ніж дванадцять місяців від дати оплати, є істотним порушенням договірних умов та прав позивача та носить систематичний характер.
Систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є достатньою підставою для розірвання такого договору.
Факт перерахування орендної плати за 2017-2018 роки померлій особі ОСОБА_2 - грошовим переказом 30 листопада 2018 року не є належним доказом сплати орендної плати та належним виконанням відповідачем обов`язків, встановлених договором.
Судом встановлено, що зобов`язань за договором оренди перед позивачем, яка набула права на орендовану земельну ділянку, та до якої перейшли права орендодавця за укладеним договором, відповідач не виконав.
Приписи частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України та пункту 36 укладеного договору є правовою підставою для розірвання цього договору.
Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом з підстави істотності допущеного порушення договору та систематичної несплати орендної плати, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
 
Дослідивши наявні в справі письмові докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.
Висновки суду про наявність підстав для задоволення позову відповідають таким обставинам та вимогам закону.
 
Посилання відповідача на те, що йому лише у листопаді 2018 року стало відомо з державного реєстру права власності про перехід до позивача прав на отримання орендної плати, колегія суддів не приймає, оскільки отримавши в квітні 2018 року листа від позивача, відповідач відповіді не надав, та не пропонував надати додаткові докази, для виплати орендної плати.
В судовому засіданні апеляційного суду позивач пояснила, що вона долучала усі правовстановлюючі документи про перехід до неї права на земельну ділянку та надавала їх відповідачу , проте орендну плату їй так і не виплатили, що змусило її звертатись до суду.
Крім того, відповідач мав можливість перевірити інформацію щодо переходу права орендодавця до позивача ще в квітні 2018 року з державного реєстру та не допустити істотного порушення умов договору оренди землі, не сплачуючи орендну плату протягом тривалого строку. Та обставина, що після звернення позивача з позовом про розірвання договору оренди було перераховано орендну плату  30.11.2018 року грошовим переказом на ім`я померлої особи не є належним виконанням умов договору та не спростовує висновки суду щодо встановлення тривалого невиконання умов договору оренди землі до звернення позивача з позовом.
Доводи скарги про необізнаність відповідача про смерть орендодавця спростовуються наявною в справі перепискою, відповідно до якої відповідачу з квітня 2018 року достовірно було відомо про перехід прав за договором до спадкоємця. 
Разом з тим, лише після звернення до суду 07 листопада 2018 року, відповідач 30 листопада 2018 року оформив грошовий переказ, в якому зазначив прізвище не позивача , а померлої особи. 
Інші доводи на правильність постановленого рішення не впливають.
Суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для даної справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги , сплачений відповідачем, позивач не відшкодовує. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.
На підставі викладеного,  керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389  ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Маслівське» залишити без задоволення.
Рішення Миронівського районного суду Київської області від 02 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
 
Повний текст постанови   складено 24.01.2020 року.
Головуючий                                             
Судді