КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                               
Справа № 755/12706/16-ц                                       Головуючий у 1 інстанції: Астахова О.О.
провадження № 22-ц/824/1579/2020                                        Суддя-доповідач: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
15 січня 2020 року                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Олійника В.І., 
суддів: Желепи О.В., Мараєвої Н.Є.,
при секретарі Бондаренко І.С.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня  2019 року у складі судді Астахової О.О. у справі за позовом ОСОБА_2 поданого в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
 
в с т а н о в и в :
 
У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь  матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1 у розмірі 62 094 грн., моральну шкоду в сумі 2 000 грн., а також понесені судові витрати на: оплату судового збору у розмірі 693 грн. 15 коп., правничу допомогу - 3000 грн., витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 5065 грн., витрати на друк фотоматеріалів - 126 грн. та витрати на відправлення електронного повідомлення про час проведення експертного будівельно-технічного дослідження - 27 грн. 60 коп.
Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .
У ніч з 29.05.2016 року на 30.05.2016 року відбулося залиття зазначеної квартири.
Як вбачається з Акту №2, складеного 30.05.2016 року членами комісії ЖБК «Слово-2», залиття квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачці, сталося з вини мешканців квартири АДРЕСА_4 , яка розташована на другому поверсі будинку, а саме, над квартирою позивачки.
Членами комісії зафіксовані в Акті №2 від 30.05.2016 року численні пошкодження квартири АДРЕСА_1 її залиттям.
Власником квартири АДРЕСА_4 є відповідач - ОСОБА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Висновком експертного будівельно-технічного дослідження №1-27/07 від 27.07.2016 року встановлено, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття квартири складає 62 094 грн., які позивачка просила стягнути з відповідача.
Відповідач в позасудовому порядку відмовляється відшкодувати позивачці завдані збитки в результаті залиття належної їй на праві власності квартири.
Затоплення відповідачем квартири позивачки стало наслідком понесення останньою моральних страждань, які виразилися у постійних переживаннях щодо необхідності відновлення нормального стану квартири, проживання у квартирі, яка фактично знаходиться в аварійному стані, ведення емоційно-негативних переговорів з мешканцями квартири АДРЕСА_4 для урегулювання питання в позасудовому порядку, необхідністю витрачати свій час для оформлення відповідних документів, Акту, проведення експертизи, залучення адвокатів для консультацій, тощо.
Крім того, зазначала, що затоплення квартири стало для позивачки психотравматичним фактором, враховуючи тривалість, глибину її моральних страждань, що спричинили негативні емоції та переживання, призвели до погіршення здоров`я, порушення сну, вплинули на стосунки з оточуючими, і тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.
Посилаючись на положення ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, ст.177 ЖК України позивачка просила задовольнити її позовні вимоги.
Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня  2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану, внаслідок залиття квартири у розмірі 62 094 грн., моральну шкоду - 1 000 грн., судовий збір в сумі 693 грн. 15 коп., витрати на професійну правничу допомогу -  4 500 грн. та 5 000 грн. за проведення висновку експертного будівельно-технічного дослідження.
В іншій частині відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким в задоволенні позову відмовити.
Відповідачем (апелянтом) ОСОБА_1 було подано заяву про перенесення розгляду справи за його апеляційною скаргою із-за того, що він має намір особисто бути присутнім під час розгляду його скарги, але 15 січня 2020 року він не може бути присутнім у судовому засіданні через те, що буде у відрядженні.
Проте, оскільки апелянтом не було надано доказів про його відрядження, то колегія суддів відхилила його безпідставне клопотання про відкладення розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою доведено наявність та розмір завданої їй шкоди в результаті залиття належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.  
Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим 30.05.2006 року Виконавчим органом Київської міської ради на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 23.05.2006 року за №1011-С та зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 07.06.2006 року за №д 101-151 (а.с.7, 8).
За даними технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виданим Київським міським бюро технічноїінвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.05.2006 року, квартира АДРЕСА_1 складається з двох кімнат жилою площею 32,4 кв.м., кухні - 8,00 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., вбиральні  - 1,1 та коридору- 10,7 кв.м.  Квартира обладнана балконом площею 0,8 кв.м. Загальна площа квартири - 55,1 кв.м (а.с.7-12).
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно від 09.08.2016 року квартира АДРЕСА_4 ,на праві приватної власності зареєстрована за відповідачем - ОСОБА_1 (а.с.56, 57).
Також  встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що розташована  на першому поверсі житлового будинку. Поверхом вище знаходиться квартира АДРЕСА_4 . власником якої є відповідач. Даних про зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_4 осіб, а також осіб, які фактично там проживають, суду не надано.
Частина 4 статті 319 Цивільного кодексу України визначає, що власність зобов`язує.
За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року за №76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. В акті повинно бути зазначено причину залиття квартири та з актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.
Як вбачається з Акту обстеження квартири АДРЕСА_4 від 30.05.2016 року, комісією встановлено, що аварія в квартирі АДРЕСА_4 виникла на кухні в результаті пошкодження фільтра механічної очистки води, встановленого перед пральною машиною через не перекриття крана на трубопроводі подання гарячої води в пральну машину. В коридорі загального користування на другому поверсі перед квартирою № АДРЕСА_1 знаходиться калюжа через надходження води з-під вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 . В жилій кімнаті квартири АДРЕСА_4 через надходження води і намокання підлоги пошкоджено паркет. Акт складено та підписано головою ЖБК «Слово-2» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - черговим слюсарем - сантехніком, ОСОБА_6 - членом ЖБК «Слово-2» (а.с.187).
Згідно з Актом №2 від 30.05.2016 року, складеним членами комісії ЖБК «Слово-2» ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 30 травня 2016 року ними було проведено обстеження стану квартири АДРЕСА_1 на підставі заяви ОСОБА_2 , та складено акт виявлених пошкоджень в результаті залиття мешканця в ніч з 29 на 30 травня 2016 року з боку мешканців квартири АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_1 ), що розташована на другому поверсі безпосередньо над квартирою АДРЕСА_1 .
Станом на 19.00 30.05.2016 в квартирі АДРЕСА_1 візуально зафіксовані такі пошкодження:
1.зі стелі кімнати, що розташована навпроти вхідних дверей інтенсивно капає вода;
2.зі стіни над віконним отвором кімнати, що розташована навпроти вхідних дверей, спостерігається періодичне капання води;
3.вхідні дерев`яні двері квартири в результаті насичення водою, що привела до їх деформації можна відчинити або зачинити лише за умови прикладання значних фізичних зусиль;
4.шпон у нижній частині вхідних дверей в результаті насичення його водою деформований та пошкоджений. Розміри пошкоджень - 50 х 15 см.;
5.шпон у нижній частині вхідних дверей в результаті насичення його водою деформований та пошкоджений. Розміри пошкоджень - 50 х 15 см.;
6.над вхідними дверима пошкоджено декоративне панно розміром 100 х 35 см.;
7.внаслідок насичення дерев`яних пластинок водою відбулося їх відокремлення від стіни на 0,5-2 см.;
8.при вході в квартиру з правого боку на стіні розміром 70 х 270 см. суцільно декорованій дерев`яними пластинками (розміром 4x8 см) в результаті насичення їх водою в середній частині стіни утворився бугор розміром 30 х 30 см з максимальним відхиленням від вертикалі 1,5 см.;
9.зліва від входу на кухню на стіні розміром 135 х 210 см повністю знищено декоративне дерев`яне оздоблення поверхні стіни через відокремлення його від стіни та часткового падіння на підлогу окремих дерев`яних пластинок різного розміру й конфігурацій;
10.шпалери на стелі в кімнаті, що розташована навпроти вхідної двері, в результаті намокання частково відірвалися від основи та знаходяться в висячому стані;
11.штукатурка відокремилася від стелі кімнати, що розташована навпроти вхідної двері, впала на підлогу з площі розміром - 60 х 100 см. Решта пошкоджень й відокремленої штукатурки поки що тримається в завислому стані на шпалерах, які ще тримаються на стелі. Тому визначити реальну площу пошкодженої штукатурки наразі не можливо;
12.від стелі кімнати, що розташована навпроти вхідної двері відпали фрагменти гіпсового декору;
13.в кімнаті, що розташована навпроти вхідних дверей, з правої сторони вікна в результаті намокання наявні ознаки ушкодження штукатурки;
14.шпалери на стіні біля вікна кімнати, що розташована навпроти вхідних дверей знаходяться у частково відокремленому від стіни стані;
15.у вітальні та кімнаті з люстр капає вода, що унеможливлює користування світлом.
Комісія вважала за необхідне відзначити утворення плям намокання стелі в коридорі загального користування на першому поверсі;
16.Телефон перестав працювати, тому перестав функціонувати Інтернет, підключений до мережі Укртелекому міста Києва;
17.На кухні на стелі помітне розходження по шву приклеєних шпалер та невелике відокремлення їх від стіни, довжиною 15 см.;
18.У вітальні та кімнаті з люстр капає вода, що унеможливлює користування світлом.
Під час обстеження квартири АДРЕСА_1 було зроблено фотофіксацію виявлених пошкоджень (а.с.13 - 19, т.1).
20 липня 2016 року за заявою позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр судових експертиз» складено 27 липня 2016 року висновок №1-27/07 експертного будівельно-технічного дослідження з визначення розміру матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 (а.с.26).
За висновком №1-27/07 експертного будівельно-технічного дослідження від 27.07.2016 року вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для усунення ушкоджень конструктивних елементів та опоряджувальних покриттів в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 , що виникли внаслідок залиття рідиною в приміщеннях квартири з вище розташованих приміщень будинку, згідно результатів проведеного обстеження та даних акту №2 від 30.05.2016 року на момент дослідження склало 63 922 грн.
Розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття рідиною конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів в приміщеннях квартири з вище розташованих приміщень будинку згідно результатів проведеного обстеження та даних акту №2 від 30.05.2016 року на момент дослідження склало 62 094 грн. (а.с.27-50).
Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1359/17-43 від 26.09.2018 року так як в приміщеннях квартири АДРЕСА_4 санітарно-технічне обладнання на момент проведення обстеження знаходиться в справному стані - пошкоджень трубопроводів (тріщин, свищів, течі в місцях врізки запірної арматури та підводки до водорозбірної арматури, ознак корозії і іншого) слідів ремонтів (хомутів, місць зварювання і іншого) на трубопроводі водопостачання і каналізації (в місцях, де можливо було обстеження), не встановлено;
- величина фізичного зносу внутрішніх інженерних мереж та санітарії технічних приладів системи водопостачання та каналізації в квартирі АДРЕСА_4 станом на момент проведення обстеження, знаходиться в межах від 15 до 20%;
- з урахуванням положень пунктів 5.3, 5.4 (таблиця 5.1) Стандарту СОУ ЖК 75.11 - 35077234. 0015:2009 «Житлові будинки. Правила визначена фізичного зносу житлових будинків» загальний технічний стан внутрішніх інженерних мереж та санітарно-технічних приладів системі водопостачання і каналізації квартири АДРЕСА_4 можливо охарактеризувати оцінити як добрий (пошкоджень і деформацій немає);
- згідно акту №2 виявлених пошкоджень в квартирі АДРЕСА_1 , комісією (ЖБК «Слово -2») встановлено, що: «...в результаті залиття помешкання, в ніч з 29 на 30 травня, з боку мешканців квартири АДРЕСА_4 (власник АДРЕСА_4 ОСОБА_1 ). Квартира АДРЕСА_4 розташована на другому поверсі безпосередньо над квартирою АДРЕСА_1 ...»;
Експерт прийшов до висновку, що встановити за результатами обстеження що стало причиною залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 з приміщення вище розташованої квартири АДРЕСА_4 , не вбачається можливим;
встановити технічну причину витоку рідини з інженерних водонесучих комунікацій, розташованих в приміщеннях квартири АДРЕСА_4 , не вбачається можливим.
Розмір матеріальної шкоди по відновленню конструктивних елементів їх частин до належного технічного стану з врахуванням фізичного зносу опоряджувальних матеріалів, в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 після залиття 30.05.2016 року, розраховано згідно вимог нормативної документації автоматизованим способом діючих цінах на момент проведення дослідження:
Варіант 1 для усунення переліку пошкоджень, що зазначені в акті комісії від 30.05.2016 року, склало 48 077 грн.;
Варіант 2 відповідно до фактичних пошкоджень приміщень, станом на час проведення обстеження :
а) що могли виникнути тільки внаслідок залиття рідиною вище розташованих приміщень або конструкцій будівлі, складає 49 892 грн. б) що могли виникнути внаслідок залиття рідиною вище розташованих приміщень або конструкцій будівлі, склало 34622 грн. (а.с.126-155).
Згідно зі ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Свідок ОСОБА_4 показала, що вона станом на 30.05.2016 року була головою ЖБК«Слово-2» і при обстеженні квартири позивачки 30.05.2016 побачила, що стіни мокрі, підлога вздулася, після чого було викликано сантехніка. При відвідуванні квартири відповідача - квартиру АДРЕСА_4 відчинила жінка і повідомила, що вона орендатор. Вона з  сантехніком зайшли до квартири і сантехнік побачив, що аварія відбулася в результаті поломки пральної машини в квартирі відповідача. У квартирі № АДРЕСА_4 було повно води. Коли вона захотіла потрапити у квартиру відповідача вдруге, то їй не відчинили двері. Після цього було складено Акт залиття квартири АДРЕСА_1 та акт обстеження квартири АДРЕСА_4 , які були нею, як свідком, підписані. (а.с.188-189).
Свідок ОСОБА_5 показав, що він обслуговував внутрішні комунікації будинку АДРЕСА_7 . Від чергового слюсаря та представників ЖБК «Слово-2» надійшов виклик про залиття квартири АДРЕСА_1 . Після цього було здійснено виїзд слюсарем. Спочатку було перекрито стояк. При відвідуванні квартири АДРЕСА_4 ним, як слюсарем, було виявлено пошкодження фільтру механічної очистки води, встановленого перед пральною машиною. Тоді зібралась комісія для складання акту, але двері до квартири відповідача їм більше не відчинили. Були представники кооперативу, слюсар, свідок та складено акт залиття квартири. Свідок також зазначив, що до квартири АДРЕСА_4 його не впустили, але води було багато, вона виливалась за поріг квартири, а тому було виявлено сліди залиття ще з порогу. Акт обстеження квартири АДРЕСА_4 був ним підписаний.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що їй зателефонувала позивачка з проханням зайти у квартиру АДРЕСА_1 і вона побачила, що вода текла по стінах кухні та кімнати. Через декілька днів підлога вздулася, а шпалери звисали зі стелі. Вона підписувала акт і підтвердила, що текло з верхнього поверху. Також вона підходила до квартири відповідача, але двері ніхто не відчинив (а.с.189-190).
Експерт Гучко О.В. зазначила, що 13.07.2016 експерти виїжджали на місце залиття квартири АДРЕСА_1 . Розрахунок був здійснений за 2016 рік. Квартира позивача була в гарному вигляді до моменту залиття і ціна у експертному висновку була мінімальною. Були акти і при огляді було зрозуміло, що було залиття. Був дизайнерський ремонт - ліпнина, панно ручної роботи на стінці. Були якісні шпалери, імпортні, цупкі. Експерт зазначала також, що причину залиття вона не визначала, а лише вартість матеріальної шкоди. Паркет у квартирі був не зовсім новий і тому нею було застосовано коефіцієнт фактичного зносу (а.с.214).
За ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України).
Статтями 76-80 ЦПК України визначено поняття належності, достатності, допустимості та достовірності доказів.
Отже, обов`язок доказування розподіляється згідно з перерахованими нормами таким чином, що позивачка доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини в заподіянні шкоди.  
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1359/17-43 від 26.09.2018 вбачається, що експертові не вдалось встановити причину залиття квартири позивача.
Належних, достатніх доказів на спростування доводів сторони позивача про причини залиття квартири АДРЕСА_1  стороною відповідача не надано суду.
На підставі викладеного суд прийшов  до вірного висновку, що позивачкою доведено відповідно до положень ст.ст.76-80 ЦПК України факт залиття її квартири АДРЕСА_1 внаслідок аварії у квартирі АДРЕСА_4 , що знаходиться над квартирою № АДРЕСА_1 за цією ж адресою, і причиною аварії стало те, що пошкоджено фільтр механічного очищення води, встановленого перед пральною машиною у квартирі АДРЕСА_4 .
За цих обставин суд вірно не прийняв до уваги твердження відповідача про те, що залиття сталося не з його квартири та не з його вини, як відповідача, оскільки власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
Відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Позивачка просила стягнути з відповідача вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у розмірі 62094 грн., оскільки на даний час ремонт в квартирі АДРЕСА_1 не проведений і такий розмір шкоди визначений експертом у висновку №1-27/07 від 27.07.2016 року.
За  ч.1 до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як було зазначено вище, матеріали справи містять два висновки експерта для визначення матеріальної шкоди, спричиненої власнику квартири АДРЕСА_1 . Один за замовленням позивача - висновок №1-27/07 від 27.07.2016 року експертного будівельно-технічного дослідження і другий - за ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року висновок судової будівельно-технічної експертизи.
Визначаючи розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири судом вірно надано перевагу висновку експертного будівельно-технічного дослідження з визначення розміру матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 ТОВ «Український центр судових експертиз» складеним судовим експертом Гучко О.В. 27 липня 2016 року №1-27/07, так як вказане експертне дослідження було здійснено через два місяці з моменту залиття квартири, протягом такого незначного часу з моменту залиття квартири АДРЕСА_1 та проведенням дослідження наслідки залиття були вираженими, а відтак і визначення їх вартості розраховано з врахуванням виявлених пошкоджень. Експерт Гучко О. В. яка здійснювала експертне будівельно-технічне дослідження №1-27/07 від 27.07.2016 року була допитана в судовому засіданні 13.06.2019 року та попереджена судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, надала вичерпні відповіді з приводу здійсненого розрахунку матеріальної шкоди.
При цьому з висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1359/17-43 від 26.09.2018 року вбачається, що він складений за минуванням більше двох років з моменту залиття квартири АДРЕСА_1 і експертові не вдалося встановити причину залиття квартири позивачки, а також надано два варіанти розрахунку матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття - тільки внаслідок залиття рідиною з вищерозташованих приміщень або конструкцій будівлі у сумі 49892 грн.; та що могли виникнути внаслідок залиття рідиною з вищерозташованих приміщень або конструкцій будівлі - 34622 грн.
В сукупності всіх зібраних доказів суд прийшов до вірного висновку, що позивачкою  доведено наявність та розмір завданої їй шкоди в результаті залиття 30.05.2016 року належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1 , протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
З цих підстав суд прийшов до правильного висновку, що завдана позивачці шкода внаслідок залиття її квартири повинна бути стягнута з відповідача у розмірі 62094 грн.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь ОСОБА_2 , то суд вірно вважав, що вона підлягала до часткового задоволення. Також суд вірно вбачав доведеною протиправність дій відповідача, яка знаходиться в причинному зв`язку з заподіяною позивачці немайновою шкодою.
Відповідно до ч.ч.1, 3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина 2 вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставною для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Доводи представника позивача про те, що внаслідок залиття належної на праві власності позивачки квартири, що сталося з вини відповідача, позивачка зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї, перенесла емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови її життєдіяльності і появу негативних психоемоційних почуттів, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від неї додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль, заслуговували на увагу.
При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача суд врахував характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань ОСОБА_2 , яких вона зазнала в результаті залиття її квартири АДРЕСА_1 , характеру немайнових втрат, враховуючи її вік та стан здоров`я, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Виходячи з засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості моральна шкода, як вважав суд, підлягала до часткового задоволення, яку суд вірно оцінив у 1 000 грн. що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.  
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в  рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.  
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -
 
п о с т а н о в и л а :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 01 жовтня  2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в Касаційному порядку не підлягає
Повний текст постанови складено 20 січня 2020 року.
 
Суддя-доповідач:  
 
Судді: