Постанова
Іменем України                          
 
12 грудня 2019 року
м. Київ
5 серпня 2019 року
м. Ки
справа № 225/5783/15-ц
 
провадження № 61-23203св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                           Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Технополіс 1»,
представник відповідача- адвокат Півак Олександр Анатолійович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 грудня 2015 року у складі судді Пискунова В. І. та рішення Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року у складі колегії суддів: Краснощокової Н. С.,                  Кішкіної І. В., Соломахи Л. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 

 

Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс 1», (далі - ТОВ «Технополіс 1») про захист прав споживачів.
 
Позов мотивований тим, що 23 серпня 2015 року у торговельному комплексі «Ельдорадо», юридичне найменування ТОВ «Технополіс-1», він придбав ноутбук «ASUS Х5 53MA-SX371B/Bn» вартістю 6 499 грн, комплексний пакет налаштування «ПК Мінімум», вартістю 399 грн, та оновлення до «Windows 10», вартістю 299 грн.
 
Зазначав, що під час перевірки роботи ноутбука за місцем його проживання була виявлена некоректна робота - комп`ютер «зависав», у зв`язку із чим його не влаштували технічні характеристики пристрою.
 
Вказував, що 01 вересня 2015 року він звернувся із заявою до Дружківської філії ТОВ «Технополіс-1» із проханням провести заміну ноутбука на підставі   статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та у цей же день передав товар працівникам даного магазину. Під час його тестування була встановлена некоректна робота, тобто він «завис». Вказана обставина була письмово зафіксована у заяві, яка залишилася в магазині. Саме у такому стані він передав ноутбук згідно з договором зберігання від 01 вересня               2015 року з метою його подальшого обміну. При цьому працівники магазину пояснили, що необхідно провести технічну експертизу ноутбука, на що позивач погодився та передав 100 грн для її оплати.
 
Посилався на те, що 16 вересня 2015 року електронною поштою він отримав акт технічного огляду від 09 вересня 2015 року, за яким було з`ясовано, що виріб встановлений та експлуатувався: при встановленні операційної системи, драйверів та утиліт експлуатувався протягом 36 годин, зроблені висновки: дефект не проявився, операційна система неліцензійна, утиліти необхідні не встановлені, апарат не підлягає гарантійному ремонту. Крім того, в акті вказано, що він не надає право на обмін.
У цей же день він отримав листа від відповідача, яким у обміні товару було відмовлено, оскільки є підстави вважати, що ним змінено програмне забезпечення, що призвело до неправильної роботи техніки та втрати гарантії.
 
Стверджував, що він особисто не вчиняв жодних дій, які б свідчили про намір змінити ліцензійне програмне забезпечення на неліцензійне, а також на порушення Правил торговельного обслуговування споживачів.
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: розірвати договір купівлі-продажу ноутбука «ASUS Х5 53MA-SX371B/Bn» від 23 серпня 2015 року, стягнути з ТОВ «Технополіс 1» на його користь вартість ноутбука 6 499 грн, вартість комплексного пакету налаштування «ПК Мінімум» 399 грн, вартість оновлення до «Windows 10» 299 грн, всього 7 197 грн, стягнути з ТОВ «Технополіс 1» реальні збитки у розмірі 900 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14 грудня               2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Розірвано договір купівлі-продажу ноутбука «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Вп»                 від 23 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та                                                    ТОВ «Технополіс-1». 
Стягнуто з ТОВ «Технополіс-1» на користь ОСОБА_1 вартість ноутбука «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Bn» у розмірі 6 499 грн, вартість комплексного пакету налаштування «ПК Мінімум» - 399 грн, вартість оновлення до «Windows 10» - 299 грн, всього 7 197 грн. 
Стягнуто з ТОВ «Технополіс-1» на користь ОСОБА_1 реальні збитки у розмірі 900 грн. 
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ТОВ «Технополіс-1» ноутбук «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Bn», на якому встановлений комплексний пакет налаштувань «ПК Мінімум». 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення районного суду мотивоване тим, що відповідач у судовому засіданні не довів обставини, котрі звільняли його від відповідальності за неналежне виконання обов`язків з продажу неякісного ноутбука. При цьому суд першої інстанції вважав, що правовідносини між сторонами регулюються статтею               9 Закону України «Про захист прав споживачів» та виходив з того, що на підставі статті 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
 
Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 30 березня 2016 року у складі колегії суддів: Груіцької Л. О., Біляєвої О. М., Новікової Г. В. рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 грудня                                       2015 року скасоване в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу ноутбука та стягнення із ТОВ «Технополіс-1» на користь ОСОБА_1 вартості ноутбука у розмірі 6 499 грн, вартості комплексного пакету налаштування «ПК Мінімум» у розмірі 399 грн, вартості оновлення до «Windows 10» у розмірі 299 грн, усього 7 197 грн.
Позов ОСОБА_1 задоволено. 
Розірвано договір від 23 серпня 2015 року купівлі-продажу ноутбуку «ASUS Х5 53MA-SX371B/Bn», укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Технополіс-1». Стягнуто із ТОВ «Технополіс-1» на користь ОСОБА_1 вартість ноутбука «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Bn» у розмірі 6 499 грн, вартість комплексного пакету налаштування ПК Мінімум в сумі 399 грн, вартість оновлення до «Windows 10» у розмірі 299 грн, усього 7 197 грн. 
У іншій частині рішення залишено без змін. 
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ТОВ «Технополіс-1» ноутбук «ASUS Х5 53MA-SX371 В/Вп».
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 лютого 2017 року частково задоволено касаційну скаргу ТОВ «Технополіс-1», рішення Апеляційного суду Донецької області                  від 30 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.
 
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Технополіс-1» задоволено.
Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 грудня                2015 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Технополіс-1» відмовлено.
 
Рішення апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків, що відповідач не довів обставин, які б звільняли його від відповідальності за неналежне виконання обов`язків із продажу неякісного ноутбука. Вказані висновки районного суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права та спростовані актом технічного огляду від 09 вересня 2015 року сервісного центра «Елма Сервіс», яким було встановлено, що дефекту у товарі немає, а була встановлена неліцензійна операційна система та апарат не підлягає гарантійному обслуговуванню.
 
Суд апеляційної інстанції вказав, що на підставі статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості, якщо він не використовувався, а зазначеними письмовими доказами підтверджено, що ноутбук використовувався та доказів зворотного ОСОБА_1 не надано, отже апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання договору купівлі-продажу ноутбука внаслідок відмови у його обміні.
 
Крім того, апеляційний суд зазначив, що позивачем не доведено неправомірності дій відповідача щодо відмови у обміні ноутбука, отже відсутні підстави для стягнення з збитків, пов`язаних з орендою позивачем іншого ноутбука.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 14 грудня 2015 року в частині розірвання договору з підстав продажу несправного товару скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про розірвання договору від 23 серпня 2015 року, в іншій частині рішення залишити без змін. Крім того, просить рішення Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року скасувати у повному обсязі .
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу передано до Верховного Суду.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу                     Лідовцю Р. А.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не у повному обсязі з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, неправильно та неповно досліджено докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.
 
Зазначає, що підставою позову була саме стаття 9 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ноутбук ним не використовувався, технічні характеристики, які його не влаштовували були виявлені ним відразу після його придбання.
 
Звертає увагу на те, що під час передачі товару ним не було виявлено жодних відхилень технічних параметрів як цілісності ноутбуку, так і програмного забезпечення, зазначених у чеках.
 
Вважає, що висновки апеляційного суду про те, ним не надано доказів невикористання ноутбуку є суперечливими, оскільки звичайну перевірку роботи ноутбука апеляційний суд вважає використанням товару.
 
Стверджує, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності підстав для звільнення його від відповідальності за статтею 9 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо розірвання договору купівлі-продажу.
 
Доводи особи, яка подала відзив (заперечення) на касаційну скаргу 
 
У серпні 2017 року представник ТОВ «Технополіс 1» -- адвокат Півак О. А. подав відзив (заперечення) на касаційну скаргу, у якому зазначив, що доводи касаційної скарги є безпідставними, необґрунтованим та такими, що суперечать законодавству України.
 
Вказує, що стаття 9 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується у випадках, якщо товар не був у використанні, а актом технічного огляду від 09 вересня 2015 року встановлено, що ноутбук експлуатувався протягом 36 годин.
 
Вважає, що ОСОБА_1 не доведено неправомірності дій                                           ТОВ «Технополіс 1», відтак підстав для стягнення збитків немає.
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Оскаржувані судове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
 
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 23 серпня                     2015 року придбав у відповідача ноутбук «ASUS Х5 53MA-SX371B/Bn» вартістю 6 499 грн та послуги з налаштування: комплексний пакет «Налаштування ПК Мінімум» вартістю 399 грн, з оновлення до «Windows 10» вартістю 299 грн.
Вважаючи, що йому продано товар неналежної якості, ОСОБА_1                          01 вересня 2015 року звернувся до ТОВ «Технополіс-1» із заявою, у якій зазначив, що під час користування комп`ютером ним була виявлена неполадка в його роботі - він «зависає» та просив замінити несправний комп`ютер на аналогічний працюючий. 
 
Відмовляючи у заміні товару - ноутбуку, ТОВ «Технополіс-1» посилався на те, що у результаті огляду і діагностики ноутбука сервісним центром було задокументовано у вигляді акту технічного стану, що дефект не проявився, а на персональну техніку встановлено неліцензійне програмне забезпечення. Вважаючи, що його права порушено, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів.
 
Задовольняючи позов суд першої інстанції вважав, що відповідач у судовому засіданні не довів обставини, котрі звільняли його від відповідальності за неналежне виконання обов`язків з продажу неякісного ноутбука. При цьому суд першої інстанції вважав, що правовідносини між сторонами регулюються статтею 9 Закону України «Про захист прав споживачів» та виходив з того, що на підставі статті 22 ЦК України, особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд зазначив, що ухвалюючи рішення районний суд неправильно застосував норми матеріального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.
 
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що відповідно до правовідносин, які виникли між сторонами,                      позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Колегія суддів вважає, що матеріалами справи, зокрема, заявою позивача від 01 вересня 2015 року про заміну несправного комп`ютера, заказу                          від 23 серпня 2015 року про виконання робіт з комплексного пакету налаштування ПК Мінімум та оновлення до «Windows 10», актів виконаних робіт про виконання в повному обсязі вказаних послуг та акту технічного стану від 09 вересня 2015 року, підтверджено відсутність дефектів у товарі та експлуатацію покупцем товару протягом 36 годин.
 
Доводи заявника про суперечливі висновки апеляційного суду щодо поняття використання та перевірки роботи ноутбука колегія суддів відхиляє з огляду на те, що перевірка роботи не може тривати протягом вказаного часу, відтак апеляційний суд на підставі акту технічного стану від 09 вересня 2015 року дійшов правильного висновку про використання позивачем ноутбука до моменту звернення до відповідача з претензіями. 
 
Відповідно до положень частини статті 143 ЦПК України 2004 року для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.
Оскільки сторони не заявляли клопотання про проведення експертизи ноутбука, справа апеляційним судом розглянута за наявними у ній матеріалами.
З огляду на вказане, підстави для застосування статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні. Крім того, за відсутності у діях                                            ТОВ «Технополіс-1» ознак неправомірної поведінки підстави для стягнення збитків теж відсутні.
 
Інші доводи касаційної скарги щодо встановлення фактичних обставин справи та дослідження доказів були предметом розгляду судами попередніх  інстанції, їм надана оцінка, а суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями встановлювати нові обставини та переоцінювати надані докази.
 
Отже, колегія суддів вважає касаційну скаргу необґрунтованою, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              Р. А. Лідовець

                                                                                                          І. А. Воробйова

                                                                                                          Ю. В. Черняк
| | Судді: | І. А. Воробйова   Г. В. Кривцова   Р. А. Лідовець