ПОСТАНОВА
Іменем України

16 січня 2020 року 
Київ
справа №260/904/19
адміністративне провадження №К/9901/27960/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу №260/904/19
за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Довгої О.І., суддів: Бруновської Н.В., Запотічного І.І.), 
у с т а н о в и в :
І. Суть спору:
1. У червні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - відповідач) у якому просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 59267005, видану Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про примусове виконання виконавчого напису № 741, який був виданий 21.08.2009 року.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята з порушенням чинного законодавства є протиправною та підлягає скасуванню. Так, позивач зазначив, що оскаржуваною постановою відповідача порушено права, свободи та інтереси позивача, а саме: піддано примусовому виконанню виконавчий документ, строк пред`явлення якого сплинув. На думку позивача, державний виконавець Копрушак Т.Г., отримавши заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №741 від 21 серпня 2009 року повинен був повернути зазначений виконавчий документ стягувачу у зв`язку з пропуском однорічного строку пред`явлення виконавчого напису до виконання. Вважає, що державним виконавцем не було враховано рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 червня 2014 року, оскільки сума присуджена за рішенням суду набагато менше ніж сума яка зазначена у виконавчому листі.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року позовні вимоги було задоволено.
3.1. Визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 червня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 59267005, видану Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про примусове виконання виконавчого напису № 741 виданого 21 серпня 2009 року. Також було вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження питання строків не перевірялося, як і не перевірялися строки переривання такого. Тобто, банк звернувся до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження після закінчення однорічного строку з дня набрання законної сили виконавчим написом, який закінчився 21 серпня 2010 року. Сама подача заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження не є безумовною підставою для відкриття виконавчого провадження.
5. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року було скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року та прийнято нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
6. Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ПАТ «Родовід Банк» починаючи з 2009 р. звертався в державну виконавчу службу із заявами про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009, відтак такий строк пред`явлення виконавчого документу неодноразово переривався, тому слід вважати, що строк виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р. не був пропущений.
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції 
7. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції було винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів не відповідають обставинам справи, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
8. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що відповідно приписам статті 4 частини 4 п.2 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Як убачається з виконавчого напису нотаріуса № 741 від 21 серпня 2009 року, він набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року, (а.с.42), тобто до 21 серпня 2010 року. Отже, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята з порушенням чинного законодавства є протиправною та підлягає скасуванню.
8.1. Також, позивач зауважує, що жодна інша особа, крім керівника - Хваста Сергій Васильович у якості підписанта у ЄДРПОУ не значиться. Тому, до апеляційної скарги не додано доказів, що Венжега М.Р. уповноважений представляти інтереси відповідача і підписувати від його імені документи.
8.2. На думку ОСОБА_1 , суд не врахував, що станом на 11 серпня 2019 року позивачу по справі не надіслано з Восьмого апеляційного адміністративного суду ні Ухвалу про прийняття до провадження апеляційної скарги, ані апеляційної скарги, ані повістки про виклик у судове засідання, чим позбавлено позивача можливості подати суду свої письмові міркування з приводу доводів апеляційної скарги (відзив протягом строку, визначеного колегією суддів з дня отримання ухвали яку я не отримав), якщо така на адресу апеляційного суду надходила.
8.3. Крім того, зазначає, що згідно із п.2, 4 ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 2) якщо він прямо чи опосередковано і заінтересований в результаті розгляду справи; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, Тому, з огляду на вищенаведені обставини, з метою виключення сумнівів у- неупередженості суддів, що входять до складу колегії, позивач заявив відвід колегії суддів Довга О.І., Кузьмич С.М., Бруновська Н.В., які у цій справі не є безсторонніми, об`єктивними, неупередженими, діють всупереч інтересам правосуддя.
8.4. Також, судом апеляційної інстанції помилково зроблено висновок, що з матеріалів справи видно, що нібито ПАТ «Родовід Банк» починаючи з 2009 року, звертався в державну виконавчу службу із заявами про виконання виконавчого напису N741 виданого 21.08.2009. Крім того, суд апеляційної інстанції безпідставно послався на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду, датоване 25.10.2018 року по справі № 807/1102/16.
9. Відзив на касаційну скаргу на адресу не надходив.
ІV. Установлені судами фактичні обставини справи
10. 22.03.2006 року ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, згідно з яким, позичальнику було надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у розмірі 145000 доларів США, з терміном користування до 22.03.2009 року під 17 % річних.
11. 22.03.2006 року, для забезпечення виконання цього договору було укладено договір іпотеки, згідно з яким позичальник ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 передали банку в іпотеку належний їм будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взяли на себе солідарну відповідальність за невиконання боржником зобов`язання за кредитним договором.
12. 21.08.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. видано виконавчий напис № 741 про звернення стягнення на будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Зазначений будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Митровцій Ю.Ю., 22.03.2006 року за реєстровим № 598, переданий у заставу публічному акціонерному товариству «РОДОВІД БАНК», що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Північно-Сирецька, 1-3, строк платежу за договором настав з 12.06.2007 року по 21.08.2009 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно виконавчого напису підлягають задоволенню вимоги публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» у розмірі: кредит у сумі, еквівалентній 144966,96 доларам США; відсотки в сумі, еквівалентній 21696,58 доларам США, пеня в сумі, еквівалентній 26655,10 доларам США, що становить еквівалент 193 318,64 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 1524201,49 грн.
13. З метою відшкодування кредитору внесеної за вчинення виконавчого напису плати підлягає стягненню з боржника 1700,00 грн. Виконавчий напис може бути пред`явлений до стягнення протягом року з дня його вчинення. Виконавчий напис набирає чинності від дати його вчинення.
14. 21.08.2009р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано виконавчий напис № 741 про звернення стягнення на даний будинок.
15. Заступником начальника МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Венжегою М.В. 28.09.2009р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 15040069 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.
16. 29.12.2009р. державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009, оскільки актом державного виконавця від 25.12.2009 засвідчено, що стягувачем не здійснено авансування витрат на проведення виконавчих дій.
17. АТ «Родовід Банк» 25.01.2010 повторно звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
18. Постановою державного виконавця 25.01.2010 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 16890158 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
19. 29.12.2010 постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009, оскільки відповідно до рішення суду від 18.11.2010 виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню.
20. 01.09.2011 ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
21. Державний виконавець 01.09.2011 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 28449607 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
22. 25.06.2013 державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009, оскільки, стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.
23. 15.07.2013 ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
24. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38903903 від 18.07.2013 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
25. Постановою державного виконавця від 20.06.2014 виконавчий документ повернуто стягувачеві, оскільки, відповідно до ухвали суду від 23.05.2014 відмовлено у наданні дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні.
26. 03.07.2014 ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
27. Постановою державного виконавця 07.07.2014 відкрито виконавче провадження № 43917515 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
28. 22.02.2014 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки, стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.
29. 19.11.2015 ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009 та 23.11.2015.
30. Постановою державного виконавця 23.11.2015 р. відкрито виконавче провадження № 49420803 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
31. 17.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009, оскільки стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.
32. 03.08.2016 ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741, виданого 21.08.2009.
33. Постановою державного виконавця 05.08.2016 відкрито виконавче провадження № 51856555 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
34. 09.02.2018, на підставі постанови державного виконавця виконавчий документ повернуто ПАТ «Родовід Банк».
35. 10.06.2014, рішенням апеляційного суду Закарпатської області договір іпотеки, укладений 22.03.2006 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «Родовід Банк» в частині солідарної відповідальності майнового поручителя ОСОБА_5 за невиконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором визнано недійсним. Стягнуто з позивача на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором № 220360/8 від 22.03.2006 у розмірі 1 338 159,11 грн. У вимогах публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_2 у солідарному порядку 1 338 159,11 грн. заборгованості за кредитним договором - відмовлено.
36. 28.05.2019 ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із заявою в порядку статті 12, 26 Закону України «Про виконавче провадження», в якій просило відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню Виконавчого документа: виконавчого напису № 741 від 21.08. 2009 про звернення стягнення на будинок, що розташований на земельній ділянці 0,10 га та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь стягувача ПАТ «РОДОВІД БАНК» задовольнити вимоги в розмірі 193 318, 64 доларів США (сто дев`яносто три тисячі триста вісімнадцять доларів США 64 центи, що згідно курсу НБУ становить 1 524 201, 49 грн. (один мільйон п`ятсот двадцять чотири тисячі двісті одна гривня 49 коп.), а також 1 700 гривень на відшкодування витрат за вчинення виконавчого напису.
37. Божником у вищезазначеній заяві стягувача визначено ОСОБА_1 .
38. 05.06.2019 державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Копрушаком Тарасом Геннадійовичем розглянута заява стягувача про примусове виконання Виконавчого напису № 742 виданого 21.08.2009, та відкрито виконавче провадження ( ВП № 59267005) з виконання Виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. про звернення стягнення на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме на будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на суму 1 525 901, 49 грн.
39. Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування  (в редакції, яка діяла на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції)
40. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
41. 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
42. Відповідно до статей 1, 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
43. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких, в тому числі відносяться виконавчі написи нотаріусів.
44. За змістом пункту 2 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
45. Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
46. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
47. Згідно з частиною 2 статті 12 Закону № 1404-VIII строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
48. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення ( частина 4 статті 12 Закону № 1404-VIII).
49. Пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, який втратив чинність з 05.10.2016 року. передбачалось, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.
50. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
51. Згідно з частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
52. Частиною1 статті 91 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.
VI. Позиція Верховного Суду
53. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
54. Колегія суддів перевірячи рішення судів першої та апеляційної інстанції та обґрунтованість висновків відповідача щодо відкриття виконавчого провадження, зазначає наступне.
55. Так, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що ПАТ «Родовід Банк» починаючи з 2009 р. звертався в державну виконавчу службу із заявами про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009, відтак такий строк пред`явлення виконавчого документу неодноразово переривався, а тому слід вважати, що строк виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р. не збіг.
56. Колегія суддів звертає увагу позивача, що зазначені обставини підтверджуються постановами у виконавчих провадженнях. (а.с. 71-85)
57. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що:
57.1 28.09.2009 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 15040069 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
57.2. 29.12.2009 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.
57.3. 25.01.2010 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 16890158 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.
57.4. 29.12.2010 постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки відповідно до рішення суду від 18.11.2010р. виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню.
57.5. 01.09.2011 прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 28449607 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.
57.6. 25.06.2013 державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа.
57.7. 18.07.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38903903.
57.8. 20.06.2014 виконавчий документ повернуто стягувачеві.
57.9. 07.07.2014 відкрито виконавче провадження № 43917515 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
57.10. 22.02.2014 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.
57.11. 23.11.2015 відкрито виконавче провадження № 49420803 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009.
57.12. 17.06.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа.
57.13. 05.08.2016 відкрито виконавче провадження № 51856555 з виконання виконавчого напису № 741.
57.14. 09.02.2018 виконавчий документ повернуто ПАТ «Родовід Банк».
57.15. 05.06.2019 відкрито виконавче провадження ( ВП № 59267005).
58. Тобто, доводи касатора про те, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки строкам не знайшли свого підтвердження, а відсутність у матеріалах справи заяв ПАТ «Родовід Банк» про відкриття виконавчих проваджень не впливають на оцінку строків преривання подачі виконавчого документа, оскільки навіть відповідно до дат постанов державних виконавців убачається, що строк звернення до виконавчої служби пропущений не був.
59. Також не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 що при відкритті виконавчого провадження 05.06.2019 був пропущений річний строк пред`явлення виконавчого документа, оскільки відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
60. Відповідно до пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VІІІ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
61. Тобто, з аналізу зазначених статей убачається, що виконавче провадження 05.06.2019 було відкрито з додержанням норм Закону № 1404.
62. Беручи до уваги, що судом апеляційної інстанцій при вирішенні спірних правовідносин правильно застосовано пункт 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VІІІ та враховано переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд апеляційної інстанції правомірно дійшов висновків про те, що відповідач діяв у межах та на підставі наданих йому повноважень у відповідності до вимог чинного законодавства.
63. Стосовно посилання позивача, на не що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі №807/1102/18 не може бути доказом та є неправосудним, колегія суддів відноситься критично.
64. Так, частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
65. Колегія суддів також звертає увагу позивача на те, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі №807/1102/18 набрало законної сили та на час розгляду цієї справи є чиною.
66. Щодо посилань позивача про відвід колегії суддів Довга О.І., Кузьмич С.М., Бруновська Н.В., які не є безсторонні, об`єктивні, неупереджені у даній справі, і діють всупереч інтересам правосуддя, у задоволені якого було відмовлено, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини були розглянуті судом апеляційної інстанції. Фактам зазначеним скаржником була надана оцінка відповідно до норм процесуального кодексу, підстав для скасування рішення не має.
67. Доводи позивача, стосовно повернення апеляційної скарги, оскільки останню підписано В.о. начальника Ужгородського МВ ДВС ОСОБА_6, колегія суддів вважає помилковими, оскільки останній на час підписання апеляційної скарги виконував обов`язки начальника.
68. З приводу посилань позивача, що йому не надіслано апеляційну скаргу відповідача та не повідомлено про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
69. Матеріалами справи підтверджено, що копію апеляційної скарги було надіслано на електронну адресу представника позивача (адвокату) Бачинській А.В., яка листом від 06.08.2019 засвідчила отримання копії апеляційної скарги. (а.с. 102) Крім того, 23.08.2019 на електронну адресу представника позивача було направлено судову повістку про розгляд адміністративної справи на 28.08.2019 року о 09:30.
70. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходив з того, що всі доводи позивача були перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Доводи касаційної скарги не підтвердилися а тому підстав для скасування рішень судів не має.
71. Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
72. Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
73. Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
74. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
75. Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду та обставин справи не спростовують.
VII. Судові витрати
76. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
77. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року у цій справі залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                          О.О. Шишов 

Судді                                                                                                    І.В. Дашутін

                                                                                                    М.М. Яковенко