Ухвала
Іменем України
03 березня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-1139 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, 
встановив: 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 . 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року вказану ухвалу суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, обвинувачена ОСОБА_4 звернулась до суду касаційної інстанції та просить переглянути її в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження обвинуваченій слід відмовити з огляду на наступне. 
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, обвинувачена оскаржує ухвалу апеляційного суду якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 . Проте, така ухвала суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню щодо ОСОБА_4 , а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Таким чином, оскільки ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 слід відмовити. 
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд 
постановив: 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                ОСОБА_3