УХВАЛА

02 березня 2020 року 
Київ
справа №160/4212/19
адміністративне провадження №К/9901/4250/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Саприкіної І.В.,  Чиркіна С.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року 
у справі № 160/4212/19          
за позовом ОСОБА_1 
до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області,                   
третя особа ОСОБА_2 
про визнання протиправним та скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства позивачу на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області;
- визнати протиправним та скасувати рішення сорок шостої сесії сьомого скликання Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від  24 квітня 2019 року № 1184-46/VII "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі її у власність громадянці ОСОБА_2 ".
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року позов задоволено частково.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу про її право на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.
11 лютого 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі № 160/4212/19.          
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. ст. 328, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до абзацу 1 ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Отже, касаційна скарга має містити обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно ст. 328 цього Кодексу.
Частина 2 ст. 332 КАС України передбачає, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст.   169 КАС   України.
Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
З урахуванням викладеного, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до ст. 328 КАС України.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Керуючись ст.   169, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі № 160/4212/19 за позовом ОСОБА_1 до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.
Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                   І.В. Желєзний

Судді                                                                                                          І.В. Саприкіна

                                                                                                                                      С.М. Чиркін