УХВАЛА

19 лютого 2020 року 
Київ

справа №826/17299/15
адміністративне провадження №К/9901/2213/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Тацій Л.В., перевіривши касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року по справі № 826/17299/15 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішень, -
УСТАНОВИВ:
Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову № 70/15/10/26-13/1108/05 від 11 серпня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постановлену заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Рекун В.А.;
- визнати протиправною та скасувати постанову № 71/15/10/26-13/1108/05 від 11 серпня 2015 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постановлену заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Рекун В.А.;
- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28  липня 2015 року, виданий позивачу.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16  грудня 2019 року, адміністративний позов задоволено.
Вважаючи судові рішення такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, подала касаційну скаргу відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції чинній до 08 лютого 2020 року (далі - КАС України), яку зареєстровано у Верховному Суді 17 січня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2020 року залишено без руху касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року по справі № 826/17299/15 з підстав передбачених статтей 330 - 332 КАС України та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору та доказів на підтвердження повноваження особи, яка підписала скаргу, на представництво або самопредставництво Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
Згідно наявного в матеріалах касаційної скарги рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржник отримав 28 січня 2020 року.
Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
У відповідності до приписів пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Частиною 6 статті 332 КАС України передбачено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що станом на 19 лютого 2020 року недоліки касаційної скарги не усунуто, не надано документа про сплату судового збору та доказів на підтвердження повноваження особи, яка підписала скаргу, на представництво або самопредставництво Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 7 статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
На підставі вищенаведеного та керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 169, 248, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року по справі №  826/17299/15 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішень - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               Тацій Л.В.