Справа № 991/3069/19
Провадження № 1-кс/991/3688/19

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 18.12.2019,
ВСТАНОВИВ:
27.12.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей (далі – ЄРДР) про кримінальні правопорушення за заявою від 18.12.2019.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.12.2019 скаргу було призначену до розгляду.
У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 18.12.2019 ним було подано на ім`я Директора НАБУ заяву про численні вчинення корупційних кримінальних правопорушень групою службових осіб Головного слідчого управління Служби безпеки України (далі – ГСУ СБУ), які полягають у систематичному зловживанні службовим становищем, перевищенні службових повноважень та у злісному невиконанні ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва з метою приховати тяжкі злочини, що вчиняються організованою злочинною групою.
Незважаючи на те, що з моменту повідомлення заявником про кримінальне правопорушення минуло більше 24 годин, відомості до ЄРДР так і не були внесені НАБУ, досудове розслідування не було розпочато, ОСОБА_3 не було надано витягу з ЄРДР. Враховуючи, що право заявника було порушено, він звертається до суду з проханням зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості, які містяться у заяві від 18.12.2019, розпочати досудове розслідування та надати йому витяги ЄРДР за кожною з попередніх правових кваліфікацій.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у скарзі, та просив суд задовольнити її.
Представник НАБУ надіслав до суду письмові пояснення по суті скарги, просив розглянути скарги без його участі та відмовити у її задоволенні.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд за відсутності представника НАБУ.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Під час розгляду скарги встановлено, що у заяві від 18.12.2019 ОСОБА_3 повідомив про незаконну бездіяльність службових осіб ГСУ СБУ, якими не було виконано вимоги ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2019, як наслідок до ЄРДР не було внесено відомості та не було розпочато досудове розслідування численних кримінальних правопорушень організованою злочинною групою у складі службових осіб Подільського УП ГУНП у м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 7, посадовими особами ТМО «Психіатрія» у м. Києві. Заявник стверджує, що замість того, щоб належним чином виконувати свої службові обов`язки службові особи ГСУ СБУ ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перебуваючи у злочинній змові, зловживаючи своїм службовим становищем, перевищуючі службові повноваження, займались сприянням злочинних організацій, з метою отримання неправомірної вигоди, випадки чого заявник вважає непоодинокими. У таких діях службових осіб ГСУ СБУ ОСОБА_3 вбачає ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 256, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.
У поясненнях представник НАБУ вказав, що до НАБУ надходила заява ОСОБА_3 від 18.12.2019 з приводу можливих протиправних дій окремих посадових осіб СБУ. Однак у заяві ОСОБА_3 не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що свідчили б про вчинення кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. Окрім того не було і зазначено про обставини, що вказували б на вчинення особою дій з використанням службового становища, з метою одержання неправомірної вигоди, що в свою чергу є умовою здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 364 КК України. Представник НАБУ також повідомив, що листом НАБУ № 11-225/45608 від 21.12.2019 розгляд інших порушених у заяві ОСОБА_3 питань скеровано для розгляду до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про що заявника було повідомлено та надано відповідне роз`яснення. 
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У ч. 5 ст. 216 КПК України зазначено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 1) злочин вчинено визначеним законом суб`єктом; 2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
У своїй заяві від 18.12.2019 ОСОБА_3 зазначив про власну думку щодо існування злочинної змови службових осіб ГСУ СБУ щодо приховування вчинення тяжких злочинів з метою отримання неправомірної вигоди, однак не вказав на об`єктивно існуючі факти, які б вказували на вчинення зазначених заявником кримінальних правопорушень. Вся інформація, викладена ОСОБА_3 , ґрунтується на його суб`єктивній оцінці діяльності ГСУ СБУ і не стосується конкретних дій, бездіяльності чи рішень посадових осіб, які б могли вважатися правопорушеннями, що має досліджуватись у межах досудового розслідування кримінального провадження, підслідного саме Національному антикорупційному бюро України.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 не вказав у своїй заяві від 18.12.2019 відомості, які б могли свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, підслідних НАБУ, службовими особами ГСУ СБУ, у слідчого судді відсутні підстави для задоволення його скарги.
Керуючись ст. ст. 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 18.12.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1