Справа № 461/9552/19                                Головуючий у 1 інстанції - Стрельбицький В.В. 
Провадження № 33/811/11/20                 Доповідач - Калиняк О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року                                                  м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:
судді – КалинякО.М.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 
представника Галицької митниці Держмитслужби – Зирянова О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою Галицької митниці Державної митної служби України на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, а провадження по справі про порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України – закрито.
Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4229/20900/19 від 07.11.2019 товар повернуто ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення або вивезення за межі митної території України.
Згідно з постановою судді 07 листопада 2019 року близько 03 год. 19 хв. ОСОБА_1 повертався з приватної поїздки з Польщі до України через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» в якості водія автомобіля марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після виведення транспортного засобу із загальної смуги руху під час огляду, що відбувався у боксі для поглибленого огляду, було виявлено товар, що переміщувався в багажному відділенні автомобіля без ознак приховування від митного контролю, а саме: котел газовий REXOLA-TRIFERRAL RTF 23 торгової марки VIESSMANN, серійний номер НОМЕР_2 , потужність 25,3 kW, бувший у вжитку, некомплектний, країна виробника Німеччина, вага 158 кг - 1шт. ОСОБА_1 у поясненні, наданому на окремому аркуші, виявлений товар визнав своєю власністю. ОСОБА_1 , обравши зону спрощеного митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України товар шляхом недекларування, який перевищує неоподатковувану норму для ввезення на територію України. 
На постанову судді представник Галицької митниці Державної митної служби України Лубоцький Б. ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., конфіскувати вилучені предмети та стягнути витрати у справі. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: висновок суду є помилковим та необґрунтованим, а постанова незаконною. ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю. Проте суд дійшов висновку закрити провадження в справі, обмежившись усним зауваженням. Винесена судом постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому. Галицька митниця Держмитслужби понесла витрати за зберігання товару, затриманого відповідно до ст. 511 МК України. Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Для правильного та законного вирішення даної справи мають значення норми матеріального та процесуального права, якими повинен був керуватися Галицький районний суд м. Львова під час прийняття рішення у справі. Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухваленого судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оціненими судом належним чином, а також рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що газовий котел, який він переміщував через кордон України, йому безкоштовно віддав власник котла як непотрібний, бувший у використанні та не укомплектований. Він не знав, що не можна було їхати через «зелений коридор», просить врахувати його щире каяття, сімейний стан та перебування на його утриманні сімох неповнолітніх дітей.
Заслухавши представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є правильним та апелянтом не оспорюється.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП є помилковим та необґрунтованим, а постанова судді незаконною, є безпідставними та необґрунтованими.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та  перевіреними в судовому засіданні доказами. 
Звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежившись усним зауваженням, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, при цьому врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини й те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав та усвідомив наслідки вчиненого, має на утриманні сімох неповнолітніх дітей.
 
З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки вчинене ОСОБА_1 діяння, з врахуванням характеру та малоцінності предмету правопорушення, спричинило вкрай незначну шкоду суспільним відносинам, які охороняються нормами, що передбачають адміністративну відповідальність за порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

                                                          п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ст. 471 МК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу  Галицької митниці Державної митної служби України - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.
                
Суддя                                                                                        О.М. Калиняк