Номер провадження: 22-ц/813/3867/20 
Номер справи місцевого суду: 513/541/16-ц
Головуючий у першій інстанції Семенюк Л. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.01.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 січня 2019 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

                                  В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП залишено без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 січня 2019 року про залишення позову без розгляду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, сторін, які з`явилися до судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Залишаючи без розгляду позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, вказану ухвалу суд надіслав на адресу ОСОБА_1 , проте вона повернулася на адресу суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Станом на 16 січня 2019 року вказані в ухвалі недоліки позовної заяви ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунуті. Крім того, на неодноразові виклики до суду, позивач не реагує, в судові засідання не з`являється, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначені обставини, на думку суду, свідчать про втрату ОСОБА_1 інтересу до вказаної справи, у зв`язку з чим, позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду. 
Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.
Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Саратського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Ухвалою Саратського районного суду м.Одеси від 14 червня 2016 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП (а.с.53, том 1).
У лютому 2017 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала до Саратського районного суду м.Одеси позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП (а.с.99-102, том 1).
Ухвалою Саратського районного суду м.Одеси від 08 лютого 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП (а.с.141, том 1).
Ухвалою Саратського районного суду м.Одеси від 04 вересня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП. Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - МТСБУ. Об`єднаній справі надано єдиний номер № 513/541/16-ц (а.с.192-193, том 1).
Ухвалою  Саратського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП передано за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області (а.с.237, том 1).
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП. Справу призначено до розгляду на 20 березня 2018 року на 10 годину 00 хвилин. (том 2, а.с.04).
20 лютого 2018 року ОСОБА_1 отримав виклик до суду на 20 березня 2018 року на 10.00 годину (а.с.08, том 2).
23.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з необхідністю виїзду за межі України на тривалий строк. Свої вимоги, позивач підтримує у повному обсязі. Просив розглянути справу протягом розумного строку, встановленого законом (а.с.12, том 2).
У зв`язку з відсутністю електроенергії, судове засідання з 20 березня 2018 року відкладено на 24.05.2018 року на 10.00 годину (а.с.15, том 2).
Відомості про отримання судової повістки Кічиковим на судове засідання, призначене на 24.05.2018 року в матеріалах справи відсутні.
У зв`язку з відсутністю сторін по справі, судове засідання з 24 травня 2018 року відкладено на 30 липня 2018 року на 10.00 годину (том 2, а.с.25).
Судова повістка про виклик Кічикова до суду на 30 липня 2018 року повернулася на адресу суду з відміткою «повернення за не запитом» (том 2, а.с.30).
У зв`язку з перебуванням судді в щорічній відпустці, судове засідання з 30 липня 2018 року відкладено на 30 серпня 2018 року на 09 годину 45 хвилин (том 2, а.с.31).
04 серпня 2018 року ОСОБА_1 отримав судову повістку на 30.08.2018 року на 09 годину 45 хвилин (а.с.35).
Вподальшому, судове засідання з 30.08.2018 року відкладено на 03.12.2018 року.
Судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду на 03.12.2018 року була повернута на адресу суду з відміткою пошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.54).
03.12.2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, у зв`язку з тим, що позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї документи складені російською мовою, без офіційного перекладу на українську мову. Крім цього, позовна заява ОСОБА_1 не містить поштового індексу адреси місця проживання позивача, його реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серії паспорта, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. На думку заявника, позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ст..175, 177 ЦПК України та має бути залишена без руху (а.с.44-46, том 2). 
03.12.2018 року, сторони в судове засідання не з`явилися, судове засідання відкладено на 05 березня 2019 року на 09 годину 15 хвилин (а.с.50-а). 
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 грудня 2018 року клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 - задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП залишено без руху та надано Кічикову строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви, а саме:
-здійснити переклад позовної заяви та доданих до неї матеріалів з російської на державну мову;
-надати копію паспорту та реєстраційний номер облікової картки платника податків;
-вказати поштовий індекс адреси місця свого проживання.
Перелічені недоліки позовної заяви, відповідно ухвали суду, унеможливлюють Татарбунарський районний суд Одеської області ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим він залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху (а.с.51-52).
Вказана ухвала була надіслана на адресу ОСОБА_1 , проте повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.55, том 2).
У зв`язку з неотриманням ОСОБА_1 поштової кореспонденції суду, в тому числі ухвали про залишення його позову без руху, суд вважав, що ним втрачено інтерес до вказаної справи, у зв`язку з чим, ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП залишив без розгляду (а.с.56).
Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.
Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Відповідно до ч.11 -13 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.3-5 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
 Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є:
1) день вручення судової повістки під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.
Відповідно до ч.9 ст.128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
Відповідно до ст.130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, положеннями ЦПК України не передбачено повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист, не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній за адресою місцезнаходження (проживання/перебування).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Повернення ухвали із вказівкою причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» не є доказом про отримання ОСОБА_1 ухвали про залишення його позову без руху. Повернення із вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.
Вказаний правовий висновок викладений у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц. Окрім того, у цій справі Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві, ОСОБА_1 , крім адреси свого проживання було зазначено номер мобільного телефону НОМЕР_1 , а у травні 2016 року він звертався до суду із заявою про отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлень (а.с.45, том 1), а у травні 2017 року вказав свою електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.78, том1). Проте, суд отримавши конверт із зазначенням причин не вручення ухвали суду «за закінченням встановленого строку зберігання», не вжив всіх необхідних заходів щодо повідомлення позивача про залишення його позову без руху.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вказана справа перебуває на розгляді ще з травня 2016 року. Ухвалою Саратського районного суду м.Одеси від 06 грудня 2017 року вказана справа була передана на розгляд Татарбунарського районного суду Одеської області, який 07 лютого 2018 року прийняв справу до свого провадження та призначив справу до розгляду на 20.03.2018 року. Відтоді розгляд справи судом неодноразо відкладався, навіть за наявності клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, де позивач попередив суд, що він тривалий час буде знаходитися за межами України та не зможе брати участь у судових засіданнях. Проте суд, незважаючи на таке клопотання, продовжував розглядати справу, неодноразово відкладаючи її розгляд з таких підстав як: відсутність в судовому засіданні учасників справи, відсутності в приміщенні суду електроенергії, перебування судді у відпустці, тощо. Незважаючи на розумний строк розгляду справи, встановлений законом у шістдесят днів на підготовче провадження, з продовженням цього строку у винятковим випадках ще на тридцять днів, та тридцять днів на розгляд справи по суті, суд через дев`ять місяців розгляду справи, вирішив залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху з таких причин, як ненадання позивачем перекладу позовної заяви з її додатками від 30.05.2016 року з російської на українську мову, ненадання копії паспорту та ідентифікаційного коду, грубо порушуючи строки розгляду справи, встановлені ч.3 ст.189 ЦПК України та ст..210 ЦПК України.
Треба врахувати також і те, що ст. 6 Конвенції ЄСПЛ передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у справі «Надточій проти України» та «Гурепка проти України №2» наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що районний суд не дотримався вимог ЦПК України щодо належного вручення ОСОБА_1 ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 січня 2019 року про залишення його позову без руху, що стало наслідком передчасного залишення його позову без розгляду, у зв`язку з чим ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 січня 2019 року відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375,381, 382, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 16 січня 2019 року про залишення позову без розгляду скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 03.02.2020 року.

               Головуючий:                                            О.М. Таварткіладзе

               Судді:                                                С.О. Погорєлова

                                                               А.П. Заїкін