Ухвала
 
26  лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 534/1578/18
провадження № 61-13812св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 квітня 2019 року в складі судді Ребриної О. О. та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 липня         2019 року в складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Бондаревської С. М., Кривчун Т. О.,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком.
 
В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що сторони є батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини в зареєстрованому шлюбі не перебували та проживали окремо, при цьому донька з народження проживає разом із матір`ю.
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 березня 2016 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 травня 2016 року, йому встановлено графік систематичних побачень з дитиною.
Проте вказане рішення суду є невиконаним з вини  ОСОБА_2 , яка перешкоджає йому у спілкуванні з донькою. 
За невиконання рішення суду державним виконавцем направлено подання до Кременчуцького відділу поліції № 2 про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за статтею 382 КК України та винесено ухвалу про оголошення відповідача у розшук, місце перебування ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 невідоме.
Враховуючи наведене, позивач просив визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним - ОСОБА_1 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи підтверджено факт порушення права позивача на спілкування зі своєю дитиною, проте необхідність проживання ОСОБА_3 з батьком, а не з матір`ю не підтверджена належними та допустимими доказами.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 липня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що судом з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду не встановлено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У липні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 квітня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 липня 2019 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що судами не повно з`ясовані наведені ним в позовній заяві обставини та не надано належну правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, зокрема тим, які негативно характеризують відповідача та підтверджують її аморальну поведінку. Порушення прав та інтересів дитини на спілкування з батьком, не забезпечення матір`ю її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, а також участі дитини у навчальному процесі, враховуючи аморальну поведінку матері направлену на невиконання рішення суду щодо побачень дитини з батьком, переховування відповідача від державного виконавця та поліції створило виняткові умови, які змусили його звернутися до суду з цим позовом, проте суди ухвалюючи оскаржувані рішення не встановили належним чином обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, в результаті чого дійшли помилкового висновку про відмову в задоволенні заявленого ним позову. 
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Позиція та висновки Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року             № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 17 квітня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 липня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                В. В. Сердюк
 
                                                                                                         А. І. Грушицький
 
                                                                                                        І. М. Фаловська