П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
04 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1096/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М.                      ухвала суду першої інстанції прийнята у м. Одеса                      29 листопада 2019 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                    Яковлєва О.В.,
суддів:                                                             Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Генеральній прокуратурі України, а саме: визнання протиправними дії, що виразилися у пересиланні звернень позивача від 07 серпня 2018 року, 17 жовтня 2018 року, 18 жовтня 2018 року та 12 листопада 2018 року; зобов`язання розглянути звернення від 07 серпня 2018 року, 17 жовтня 2018 року та 12 листопада 2018 року, відповідно до ЗУ «Про звернення громадян»; зобов`язання надати відповідь по суті звернення позивача від 18 жовтня 2018 року; визнання протиправною бездіяльність, що виразилася у ненаданні відповіді на звернення від 23 листопада 2018 року; зобов`язання надати відповідь на звернення від 23 листопада 2018 року; стягнення 250  000,00 грн. у якості компенсації моральної шкоди.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року повернуто без розгляду адміністративний позов, згідно п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо необхідності повернення даного адміністративного позову, так як позивачем у межах встановленого строку виконано вимоги суду та належним чином усунуто виявлені недоліки.
В свою чергу, відповідачем подано відзив на вказана апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про невідповідність вимогам КАС України позовної заяви позивача, а як наслідок правомірно повернув останню.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення – скасуванню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не виконано у встановлені строки вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року про залишення без руху поданого адміністративного позову, а саме: не зазначено усіх відомих засобів зв`язку з позивачем та відповідачем; не подано уточненої позовної заяви; не додано копії апеляційної скарги.
Внаслідок чого, судом першої інстанції зроблено висновок про повернення позовної заяви, з яким не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, згідно ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно п. 1 ч. 4 вказаної статті, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Частиною 7 вказаної статті встановлено, що ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року, постановленою у даній справі, залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України та надано 5-денний строк, з моменту отримання копії ухвали, на усунення її недоліків.
При цьому, судом роз`яснено, що на виконання вимог суду позивачу належить подати копію позовної заяви у письмовій формі з доданими до неї документами для відповідача та уточнену позовну заяву (із копією для відповідача) із зазначенням: відомих номерів засобів зв`язку позивача та відповідача; наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких надіслано разом із позовом; пояснень в частині змісту заяв від 07 серпня 2018 року, 17 жовтня 2018 року, 18 жовтня 2018 року та 12 листопада 2018 року та 23 листопада 2018 року та їх ідентифікації, щодо розгляду яких він просить суд визнати протиправними бездіяльність та дії відповідача і зобов`язати вчинити певні дії (шляхом зазначення в уточненій позовній заяві даних щодо відповідних відповідей, які дають змогу їх ідентифікувати тим копіям, що додані до позовної заяви); обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди.
В свою чергу, 20 листопада 2019 року позивачем подано заву про усунення недоліків, в якій позивач, на власний розсуд, усунув виявлені порушення.
Проте, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року встановлено наступні недоліки, не усунуті позивачем, а саме: не зазначено відомих номерів засобів зв`язку позивача та відповідача; не надано уточненої позовної заяви (із копією для відповідача) із зазначенням в уточненій позовній заяві даних щодо відповідних відповідей, які дають змогу їх ідентифікувати тим копіям, що додані до позовної заяви; не надано копії позовної заяви у письмовій формі з доданими до неї документами для відповідача.
Внаслідок чого, судом першої інстанції зроблено висновок про необхідність повернення позовної заяви.
В свою чергу, надаючи правову оцінку оскаржуваній ухвалі суду колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, в поданій позивачем заяві про усунення виявлених недоліків додатково зазначено номер його телефону, як засобу зв`язку.
При цьому, поданою позивачем заявою про усунення виявлених недоліків фактично усунуто встановлені судом недоліки у тексті його позовної заяви, а як наслідок останню формально можливо вважати уточненням до позовної заяви.
Крім того, колегія суддів вважає, що подана позивачем в електронному вигляді позовна заява та заява про усунення виявлених недоліків не повинна дублюватись письмовими копіями, так як особою реалізовано своє право на звернене до суду в електронному вигляді.
Між тим, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до ст. 1 та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Між тим, Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).
При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99, пункт 25).
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
В даному випадку, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про неповне усунення позивачем усіх недоліків його позовної заяви є надмірно формальним, а як наслідок таким, що порушує право особи на доступ до суду.
Тому, враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи допущено порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 320, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

    Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
   Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.