ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/56/20 Справа № 207/865/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Савченко В.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Варенко О.П.,
суддів – Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,
за участю секретаря Василенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу 
за апеляційними скаргами Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Кам`янської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради
на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Паланка" та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, 

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року, до якої ухвалою від 28 липня 2017 року внесено виправлення, затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватним підприємством "Паланка" та ОСОБА_3 .
За мировою угодою визнано за ОСОБА_2 право власності на об`єкти нерухомості – торгівельний павільйон А-1, загальною площею 41,4 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .; – торгівельний павільйон А-1, загальною площею 53,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнано за ОСОБА_3 право власності на об`єкт нерухомості - гараж № АДРЕСА_3 , загальною площею 25,5 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Визнано за  ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості - магазин продовольчих та непродовольчих товарів зі складом, загальною площею 401,0 кв.м, який складається з наступного А-1 магазин продовольчих та непродовольчих товарів зі складом загальною площею 384,5 кв.м, Б-1 склад 16,5 кв.м, № 1 ворота, № 2 цоколь та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Судові витрати покладено на позивача. 
Провадження по цивільній справі № 207/865/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Паланка" та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору - закрито.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Кам`янської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради звернулись з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області обґрунтовує тим, що спірна нерухомість розташована на земельній ділянці Кам`янської міської ради, право користування якою сторони справи не мають, спірне нерухоме майно не введено в експлуатацію та право власності на час затвердження мирової угоди за ними зареєстровано не було.
В апеляційній скарзі Кам`янської міської ради зазначено, що матеріали справи не містять правовстановлюючих документів щодо спірного нерухомого майна, яке розташоване на землі комунальної власності, Кам`янську міську раду до участі у справі залучено не було.
Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційні скарги учасники справи не скористались.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи клопотання сторін у справі про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції посилався на те, що затвердження даної мирової угоди не суперечить вимогам законодавства, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Проте, з даним висновком погодитися неможливо з огляду на наступне:
Згідно ст. 175 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали), мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. 
Згідно матеріалів справи, у квітні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись суду з позовом про визнання недійсним Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.10.2016 року, посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від укладення нотаріально- посвідчених договорів купівлі-продажу та міни нерухомого майна та не виконали зобов`язань, обумовлених Попереднім договором. 
28 квітня 2017 року сторони подали до суду мирову угоду.
За умовами мирової угоди сторони підтверджують факт укладення між ними Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.10.2016 року та Додаткової угоди від 22.10.2016 року до Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна 20.10.2016 року, а також Сторони підтверджують факт невиконання зобов`язань за Попереднім Договором та Додатковою угодою до Попереднього договору купівлі-продажу від 22.10.2016 року та пов`язаний із цим перехід права власності на обєкти нерухомого майна, обумовлений у зазначених документах.
       В результаті укладення мирової угоди  ОСОБА_2  належить право власності  на об`єкти нерухомості  – торгівельний павільйон А-1, загальною площею 41,4 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .; – торгівельний павільйон А-1, загальною площею 53,6 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 належить право власності на об`єкт нерухомості - гараж № 12, загальною площею 25,5 кв.м, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, АДРЕСА_4 ; ОСОБА_1 належить право власності на об`єкт нерухомості - магазин продовольчих та непродовольчих товарів зі складом, загальною площею 401,0 кв.м, який складається з наступного: А-1 магазин продовольчих та непродовольчих товарів зі складом загальною площею 384,5 кв.м, Б-1 склад 16,5 кв.м, № 1 ворота, № 2 цоколь та знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .
Право власності на нерухоме майно набувається та реалізується в порядку та на підставах, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України а також іншими законами.
Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Оскаржуваною ухвалою суд визначив місце розташування самочинно побудованої нерухомості в межах населеного пункту м.Кам`янське. 
Відповідно до листа Кам`янської міської ради № 8вих-09/135 від 22.03.2018 р. у департаменті комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради відсутня інформація щодо підстав користування земельними ділянками, відсутні договори оренди, рішення міської ради про передачу у користування зазначених земельних ділянок. Поштові адреси на підставі проектів рішень виконавчого комітету міської ради управління містобудування та архітектури міської ради по зазначеним об`єктам не здійснювало. В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомості про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів з квітня 2011 по теперішній час відсутні (а.с.46-47).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.38-42) реєстрація права власності на спірні об`єкти нерухомості до постановлення ухвали про затвердження мирової угоди не проводилась, інших правовстановлюючих документів матеріали справи не містять.
За ч.ч.1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Тобто, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане виключно за особою, яка є власником чи користувачем земельної ділянки, на час винесення рішення суду.
Таким чином, суд першої інстанції, не дослідивши наявність у сторін спору правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою, в порушення ст.ст.375, 376 ЦК України, за мировою угодою, визнав право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.
Спірне нерухоме майно не прийнято в експлуатацію, а тому не є створеним в розумінні ст.331 ЦК України, що також виключає можливість визнання права власності на спірне нерухоме майно за учасниками справи.
Крім того, за ч.ч.1, 2 ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю; у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
Згідно п.б ч.1 ст.80 ЗК України, суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.1 ст.143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.
За ч.1 ст.10 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” (далі Закон), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ч.5 ст.16 Закону, від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. 
Відповідно до ч.5 ст.60 Закону, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. 
Стаття 12 ЗК України визначає, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. 
Судом першої інстанції вищевказані норми матеріального права до уваги прийняті не були, питання про залучення Кам`янської міської ради до участі у справі не вирішувалося.
Таким чином, посилання суду першої інстанції в оскаржуваний ухвалі на те, що затверджена мирова угода не суперечить закону, здійснена в інтересах усіх сторін, виконання ними умов мирової угоди не порушує інтересів інших осіб не відповідають нормам процесуального права. 
Зазначене свідчить про передчасний висновок суду щодо визнання мирової угоди, укладеної між сторонами у даній справі, та закриття провадження у справі. 
При наявних порушеннях норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що ухвала Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно ст.379 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Кам`янської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради – задовольнити.
Ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2017 року — скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: О.П.Варенко 

Судді: О.В.Лаченкова

                                                                                                        О.В.Свистунова