ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2912/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                            Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                                Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.
          за участю секретаря                                                            Муханькової Т.В.          
                                        
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кищенці" на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кищенці" до Головного управління ДПС у Черкаській області  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кищенці" (далі - позивач) звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0098415012 від 20.06.2019 року.
Черкаський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 11 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовив. 
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ТОВ "Кищенці" узгоджених податкових зобов`язань до бюджету.
Дана перевірка була оформлена актом № 2762/23-00-50-12-007/31561125  від 22.05.2019 року.
В акті зазначено, що позивачем порушено вимоги п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України в частині сплати узгоджених податкових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень від 12.12.2017 року №0007541401, №0007521401. 
На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 0098415012  від 20.06.2019 року, яким до позивача за затримку сплати грошового зобов`язання застосовано штраф у розмірі 10% на суму 49801,13 грн..
Не погоджуючись з таким податковим повідомленням - рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Право на проведення органами державної податкової служби камеральних перевірок встановлено п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, у відповідності до якого, камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII підпункт 75.1.1 статті 75 ПК України доповнено абзацом другим такого змісту: «Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».
Таким чином, Законом України №1797-VIII від 21.12.2016 року до переліку питань, які можуть бути предметом камеральної перевірки, віднесено і своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.
Враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що відповідач мав право проводити камеральну перевірку з питань своєчасності сплати ТОВ "Кищенці" узгоджених податкових зобов`язань до бюджету.
Доводи апеляційної скарги  в цій частині не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Відповідно до приписів пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно п. 57.3 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
З матеріалів справи вбачається, що податковий борг виник у позивача згідно податкових повідомлень-рішень від 12.12.2017 року №0007541401, №0007521401 на загальну суму 498011,30 грн., який став узгодженим за наслідками винесення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 05.06.2018 року у справі №823/9/18.
Отже, саме з 05.06.2018 року у позивача виник обов`язок щодо сплати  узгоджених податкових зобов`язань.
Позивачем у новій декларації з ПДВ за червень місяць 2018 року №9149974439, яку було подано до податкового органу 20.07.2018 року, суму від`ємного значення було зараховано у зменшення суми податкового боргу, що виник згідно податкових повідомлень-рішень від 12.12.2017 року №0007541401, №0007521401.
Апелянт вважає, що ним своєчасно було погашено податковий борг у розмірі 493712,30 грн., оскільки декларація з ПДВ за червень 2018 року була подана у встановлені законом строки.
Колегія суддів вражає вказані доводи апелянта не обгрунтованими, оскільки п. 57.3 ПК України чітко визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
В даному випадку десятиденний строк спливає 15.06.2018 року, а декларацію з ПДВ за червень 2018 року, якою було погашено податковий борг було подано до податкового органу лише 20.07.2018 року, тобто більш ніж через 30 днів.  
Враховуючи те, що позивачем не доведено факт своєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання, колегія суддів вважає, що відсутні підстави  для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 49801,13 грн.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кищенці"- залишити без задоволення.
          Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 06.02.2020 року.

Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                            В.В. Файдюк

                                                                                                              Є.І. Мєзєнцева