П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2626/19	
                                                                                                                                                                                   Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.
                                                                                                                                                        рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв
  30 жовтня 2019 року 
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.

за участі секретаря судового засідання:              Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 238 від 14 березня 2019 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 564 о/с від 29 липня 2019 року в частині звільнення позивача зі служби в поліції; поновлення позивача на службі в поліції на посаді старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 липня 2019 року до дня поновлення на роботі.
Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначив, що звільнення його з посади є незаконним, оскільки висновок службового розслідування на підставі якого його звільнено ґрунтується на матеріалах кримінального провадження від 28 січня 2019 року, яке на момент затвердження Висновку службового розслідування (04 березня 2019 року) навіть не було направлено до суду.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позивних вимог є помилковим, так як відповідачем не доведено факт порушення позивачем службової дисципліни, а підставою проведення службового розслідування стало наявність кримінального провадження відносно позивача, якого підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України на посаді старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 10.12.2015 року.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.07.2019 року за № 564 о/с України "Про особовий склад" ОСОБА_1 звільнено з служби відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію". 
Підставою для прийняття вказаного вище наказу про звільнення позивача став Наказ Департаменту патрульної поліції від 14.03.2019р. № 238 "Про застосування до працівника патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення".
Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 05.02.2019р. № 199, проведено службове розслідування з метою повного усебічного та об`єктивного встановлення причин та обставин, які стали підставою для унесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .за № 62019150000000039 відомостей про скоєння тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_1 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою ст. 368 Кримінального кодексу України.
Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 26.10.2018 року № 1041 о/с на старшого Інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обов`язків заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП на період часу з 26.10.2018 до 18.02.2019р.
Під чад службового розслідування встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 , довідавшись про те, що капрал поліції ОСОБА_2 , експлуатує транспортний засіб Кіа Маgentis, номерний знак НОМЕР_1 , який оголошено в розшук відділом ДВС Арбузинського РУЮ в Миколаївській області (майно боржника), не здійснив жодних заходів щодо інформування працівників вказаного відділу з метою затримання транспортного засобу.
Разом з тим, як вказано в наказі № 238 від 14.03.2019 року, капітан поліції ОСОБА_1. спонукав та терпимо ставився до вчинення коралом поліції ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а саме вказав останньому про необхідність встановлення на транспортний засіб Кіа Маgentis, реєстраційний номер НОМЕР_1 номерних знаків, які не належать вказаному транспортному засобу, задля уникнення виявлення розшукуваного  автомобіля системою "Рубіж".
Таким чином, як вважав відповідач, позивач спонукав капрала поліції ОСОБА_2, до вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено сст.121 КУпАП, замість виконання своїх прямих посадових обов`язків, пов`язаних з усуненням причин та умов, що зумовлюють вчинення правопорушень, у тому числі адміністративних.
Відповідач вважає, що позивач, який тимчасово виконував обов`язки заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП, виявивши факт порушення службової дисципліни підлеглим працівником повинен був вжити заходів для припинення такого порушення, а також забезпечити своєчасне та об`єктивне проведення службового розслідування, згідно з вимогами Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893.
За результатами проведення службового розслідування встановлено, що позивачем вчинено грубе порушення службової дисципліни, а такий факт підтвердився результатами самого службового розслідування, про що зазначено у Висновку від 04.03.2019р. (а.с. 21-43).
Крім того, висновком службового розслідування встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 , будучи поліцейським, допустив ряд грубих порушень службової дисципліни, які є несумісними із статусом поліцейського, відтак перешкоджають подальшому його проходженню служби в поліції.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів перед судом правомірність своїх дій щодо прийнятих  ним наказів та надав суду відповідні докази на підтвердження правомірності своїх дій.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Приписами пунктів 1, 6, 11, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Згідно пунктів 7, 8 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. 
З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан га об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.
Відповідно до ч. 1,3 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з пунктами 1, 2, 6, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.
Згідно з абзацами 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
З матеріалів справи вбачається, що старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1. тимчасово виконував обов`язки заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП.
Підставою проведення службового розслідування стало внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62019150000000039 відомостей про скоєння тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_1 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою ст. 368 Кримінального кодексу України.
Статтею 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено вичерпний перелік підстав для звільнення зі служби в поліції, зокрема, п. 6 ч. 1 вказаної статті визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється в зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеною відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно з частинами 1. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541 23073 (далі - Інструкція)
Пунктом 2.1. вказаної Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
Відповідно до п. 2.2 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення; скоєння особою РНС корупційного правопорушення або надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.
Пунктом 6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняє і вся у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 виявивши факт порушення підлеглим працівником службової дисципліни повинен був вжити заходів для припинення такого порушення, а також забезпечити своєчасне та об`єктивне проведення службового розслідування, згідно з вимогами Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.201В №893.
Крім того, висновком службового розслідування встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 , будучи поліцейським, допустив ряд грубих порушень службової дисципліни, які є несумісними із статусом поліцейського, відтак перешкоджають подальшому його проходженню служби в поліції.
За наслідками проведення службового розслідування членами комісії встановлено порушення з боку позивача Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, норм "Професійної етики", що послужило підставою для звільнення ОСОБА_1. з посади поліцейського.
Під час апеляційного розгляду  даної справи в судовому засіданні 16.01.2020 року було опитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Так свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила,що вона була підлеглою ОСОБА_1 . по службі у поліції та 25.01.2019 року отримала вказівку від капітана  поліції ОСОБА_1 перевірити автомобіль, марку якого та реєстраційний номер вже не може згадати , на наявність відомостей стосовного цього автомобіля у інформаційно-пошукових системах Національної поліції України.У зв`язку з зайнятістью на той момент, вона доручила це зробити своєї колезі ОСОБА_9 , яка через чергового чергової служби УПП в Миколаївській області ДПП, перевірила цю інформацію, згідно якої цей автомобіль в базах не значився. Про це ОСОБА_6 доповіла ОСОБА_1 .
Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що за вказівкою ОСОБА_1 вони з лейтенантом поліції ОСОБА_10 здійснювали нагляд за вказаним ним автомобілем Кіа Маgentis з метою встановлення його водія, а через деякій час отримали від самого ж ОСОБА_1 інформацію що автомобілем Кіа Маgentis керує капрал поліції ОСОБА_2 , та далі вони виконували свої інші обов`язки.
Згідно пояснень, наданих позивачем ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи, він дійсно давав вказівки вищевказаним своїм підлеглим з`ясувати інформацію стосовно автомобіля Кіа Маgentis, та його водія, оскільки від своїх знайомих по телефону отримав інформацію, що це авто знаходиться під арештом за невиконання кредитних зобов`язань. Проте отримавши від своїх підлеглих інформацію про те, що цей автомобіль не значиться в базах НАІС та РУБІЖ, вважав що він виконав свої функціональні обов`язки.
Проте матеріалами службового розслідування встановлено факт експлуатації капралом поліції ОСОБА_2 транспортного засобу Кіа Маgentis, номерний знак НОМЕР_1 , оголошеного в розшук відділом державної виконавчої служби, як майно боржника, що самим ОСОБА_2 не заперечується .
Згідно наявних в матеріалах службового розслідування пояснень лейтенанта поліції ОСОБА_11 , ОСОБА_2 повідомив йому, що працівники ДПП перевірили номерний знак його автомобіля по наявним інформаційно-пошуковим системам Національної поліції та за номером кузова дізналися, що він знаходиться в арешті(а.с. 31).
Крім того, з наданих суду ОСОБА_1. під час апеляційного розгляду справи карток відпрацювання виклику 102, вбачається, що до відома відділення поліції, в якому працює ОСОБА_1 неодноразово доводилась інформація стосовно підозрілого авто, який знаходиться у працівника патрульної поліції(а.с. - 231-232).
Відповідно до пункту 1.4 розділу 1 Посадової інструкції тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції «Про затвердження посадових інструкцій» від 13.12.2017 № 6086 (далі - Посадова інструкція) у своїй діяльності заступник начальника управління - начальник відділу керується Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про державну службу» та іншими законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, Положенням про Департамент патрульної поліції, Положенням про Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, наказами Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України, цією Інструкцією, іншими наказами, розпорядженнями та дорученнями керівництва, за винятком тих, що порушують Конституцію України та закони України, або є явно незаконними чи злочинними.
Згідно пункту 2.2.11 розділу 2 Посадової інструкції, заступник начальника управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення здійснює координаційний контроль за законністю процедур тимчасового затримання (евакуації) транспортних засобів співробітниками Управління в порядку, визначеному чинним законодавством.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3, 4.2 розділу 4 Посадової інструкції, заступник начальника управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення несе відповідальність за: неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов`язків; порушення правил поведінки та професійної етики, обмежень, пов`язаних з проходженням служби у поліції; недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку та вимог законодавства про охорону праці. Заступник начальника управління - начальник відділу у разі неналежного виконання своїх посадових обов`язків несе кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до законодавства.
Отже ,враховуючи вищевикладені обставини,колегія суддів вважає,що судом першої інстанції було вірно встановлено факт порушення службової дисципліни ОСОБА_1. ,який  будучи тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, не виконав належним чином свої службові обов`язки, не ідентифікувавши автомобіль, про якій неодноразово надходила інформація, як йому особисто з його слів так і на № 102, не вжив жодних заходів щодо інформування працівників відділу ДВС Арбузінського РУЮ в Миколаївській області  з метою затримання  транспортного засобу, не  припинив  факт порушення службової дисципліни підлеглим працівником ОСОБА_2 та не вжив заходів,  пов`язаних з усунення причин та умов, що зумовлюють вчинення правопорушень, в тому числі адміністративних, враховуючи що ОСОБА_2 згідно матеріалів справи встановив на транспортний засіб Кіа Маgentis номерній знак НОМЕР_1 - номерний знак, якій не належить вказаному транспортному засобу, задля уникнення виявлення розшукуваного автомобіля пошуковою системою «Рубіж».
В свою чергу, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що висновок службового розслідування на підставі якого його звільнено ґрунтується на матеріалах кримінального провадження від 28 січня 2019 року, яке на момент затвердження Висновку службового розслідування (04 березня 2019 року) навіть не було направлено до суду, оскільки підставою для прийняття оскаржуваного наказу стало не наявність кримінального провадження відносно позивача, а саме порушення ОСОБА_1. "присяги поліцейського", яке являється дисциплінарним правопорушенням та може нести за собою звільнення з посади.
Наявність судового рішення, яким буде встановлено вину позивача у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.386 КК України, не є визначальним для проведення службового розслідування та застосування до особи дисциплінарних стягнень. Встановлення обставин в даному випадку належить до компетенції осіб, яким доручено проведення такого службового розслідування та саме висновок такою розслідування (підставою для застосування до винних осіб дисциплінарних стягнень).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку, звільнення ОСОБА_1 відбулось за порушення службової дисципліни, а тому посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 62 Конституції України є безпідставними.
Аналогічного висновку дотримується Велика Палата Верховною Суду у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17, в якій зауважила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст.6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики (рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі "C.v. the" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні та інші провадження.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 20.01.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.   Єщенко О.В.