СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р.                                                                         Справа № 922/2488/19  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя  Білецька А.М., суддя Радіонова О.О.,
за участі секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,
за участі представників: 
позивача – Шафоростова А.А. – положення про Юридичний департамент Харківської міської ради (нова редакція) додаток № 9 до рішення 1 сесії ХМР 7 скликання від 20.11.2015 № 715 "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання" в редакції рішення 30 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 16.10.2019 № 1749/19; довіреність № 08-21/4299/2-19 від 19.12.2019,
відповідача – не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни, м. Харків, (вх. №305 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 (повне рішення складено 31.10.2019, суддя Суслова В.В.) у справі № 922/2488/19 
за  позовом  Харківської міської ради, м. Харків,
до Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни, м. Харків,
про стягнення  76093,69 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2019 року позивач, Харківська міська рада, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни про стягнення 76093,69 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові площею 0,0554 га, відповідно до договору оренди землі від 25.10.2004 № 88106/04.
Рішенням господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі № 922/2488/19 позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 76093,69 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по пр АДРЕСА_2 Гагаріна АДРЕСА_3 24 у м. АДРЕСА_4 площею 0,0554 га, відповідно до договору оренди землі від 25.10.2004 № 88106/04. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 76093,69 грн. за користування земельною ділянкою по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові площею 0,0554 га позивачем доведена, доказів сплати цієї заборгованості відповідачем до суду не надано, тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.
Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі № 922/2488/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові Харківської міської ради відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог скаржник посилається на те, що ним готуються документи для подання позову до адміністративного суду у зв`язку з незгодою з нарахованою орендною платою за користування земельною ділянкою по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові, площею 0,0554 га згідно з розрахунком від 07.11.2013 № 408/14. 
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2020 року визначено склад колегії суддів : Гребенюк Н.В. – головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Білецька А.М., Медуниця О.Є.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 призначено справу № 922/2488/19 до розгляду на "20" лютого 2020 р. о 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 117. Повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.
Представник відповідача в судове засідання 20.02.2020 не з`явився, 19.02.2020 на адресу суду від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю бути присутнім у даному судовому засіданні через хворобу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 клопотання відповідача, Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни, м. Харків, про відкладення розгляду справи задоволено. Розгляд справи відкладено на "03" березня 2020 р. о 12:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект  Незалежності, 13, 1-й  поверх, зал засідань № 117. Попереджено, що неявка сторін або інших учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020 у зв`язку зі знаходженням судді Медуниці О.Є. на лікарняному визначено колегію суддів у складі: Гребенюк Н.В. – головуючий суддя (доповідач), судді: Радіонова О.О., Білецька А.М.
Представник позивача в судовому засіданні просить оскаржуване рішення суду залишити без змін та у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання 03.03.2020 не з`явився, 02.03.2020 на адресу суду від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю бути присутнім у даному судовому засіданні через тривалість хвороби. Також, представник відповідача надав суду клопотання про зупинення провадження у справі № 922/2488/19 до розгляду адміністративної справи № 520/2159/2020 Харківським окружним адміністративним судом за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни до Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання неправомірними дій Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо встановлення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 24 у м АДРЕСА_4 ; кадастровий номер 6310138800:03:017:0014, площею 0.0554 га, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 
Розглядаючи заявлене відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, судова колегія зазначає, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання,  або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними  (ч. 11  ст. 270 ГПК України).
Тобто підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням  учасника справи  у випадку неможливості його явки у судове засідання є наявність обґрунтованих причин такої неявки.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1  ст. 58 ГПК України).
Колегія суддів враховує, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п. При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.
Враховуючи викладене, відповідач не позбавлений права і можливості прийняти участь у судовому засіданні особисто або забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника. 
При цьому представником відповідача не доведено неможливості здійснення такої заміни представника, а також факту неможливості розгляду справи без участі відповідача.
Відповідно до положень пункту 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Відповідно до ч. 1  ст. 43 ГПК України  учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України  неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За викладених обставин, судова колегія зазначає, що оскільки явка представників учасників провадження у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору, розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою представника відповідача, що свідчить про те, що він не скористався своїми процесуальними правами, беручи до уваги те, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, та зважаючи на те, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, з метою недопущення безпідставного затягування розгляду справи, судова колегія дійшла висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.
Розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі № 922/2488/19 до розгляду адміністративної справи № 520/2159/2020, колегія суддів виходить з наступного.  
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов`язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом вказаної для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з`ясовує як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи. 
Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені. Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено. Під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Колегія суддів вважає, що відповідачем не зазначено, з`ясування яких саме обставин у ході розгляду справи № 520/2159/2020 унеможливлює розгляд заявлених позовних вимог у справі № 922/2488/19, не зазначено, які саме обставини не можуть встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи із предмету, підстав позову.
Колегія суддів також зазначає, що зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом якої є визнання неправомірними дій Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо встановлення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, є правом, а не обов`язком суду, і вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд має враховувати обставини конкретної справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження у даній справі, оскільки розгляд судом адміністративної справи №520/2159/2020 жодним чином не перешкоджає розгляду справи №922/2488/19, будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідачем не наведено.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, Рішенням 21 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 28.04.2004 №54/04 “Про припинення та надання в користування юридичним та фізичним особам земельних ділянок” надано ФО-П Щербаковій В.Л. в оренду земельну ділянку площею 0,0554 га по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові строком до 01.05.2054.
На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ФО-П Щербаковою Валентиною Леонідівною укладено договір оренди землі від 25.10.2004 № 88106/04. Відповідно до умов договору в оренду надано земельну ділянку загальною площею 0,0554 га по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (магазин непродовольчих товарів) строком до 01.05.2054.
Пунктом 5 цього договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 757759 грн.
Згідно з п. 9 договору розмір орендної плати за земельну ділянку на рік складає 14397,48 грн., або в місяць 1199,79 грн.
Пунктом 10 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітнього місяця. 
Відповідно до п. 13 договору розмір орендної плати переглядається у тому числі “в інших випадках, передбачених законом”.
Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (п. 1.1 рішення).
Пунктом 2 цього рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.
Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 “Про затвердження “Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013”” встановлено, що плата за землю на підставі даних “Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013” вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (п.п. 2, 3 рішення).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.02.2015, залишеним без змін Харківським апеляційним господарським судом від 08.04.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 23.06.2015 у справі № 922/5756/14  позов Харківської міської ради до ФО-П Щербакова В.Л. про внесення змін до договору задоволено частково; внесено зміни до договору оренди землі від 25.10.2004, зареєстрованого за № 88106/04, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові площею 0,0554 га у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.
Відповідно до вказаної постанови розмір орендної плати за користування Відповідачем земельною ділянкою по пр. Гагаріна,  24 у м. Харкові площею 0,0554 га згідно з розрахунком від № 408/14 від 07.11.2013 на рік становить 4,8 % від її нормативної грошової оцінки і складає 80216,64 грн., або в місяць - 6684,72 грн.
Дата набрання законної сили рішення суду: 08.04.2015.
У відповідності до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 у справі “Шмалько проти України” (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина “судового розгляду”.
У рішенні від 17 травня 2005 у справі “Чіжов проти України” (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Згідно ст. 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 653 ЦК України встановлено, що якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
У відповідності до ст. 188 Господарського Кодексу України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Таким чином, ФО-П Щербакова В.Л. починаючи з 08.04.2015, тобто дати набуття законної сили рішення суду, яким внесено зміни до договору повинно було сплачувати новий розмір орендної плати визначений в судовому рішенні з урахуванням індексів інфляції.
Харківською міською радою було направлено запит до Головного управління ДФС у Харківській області (лист від 29.01.2019 №557/9-19) стосовно надання інформації щодо наявного боргу у ФО-П Щербакова В.Л. (РНОКПП НОМЕР_1 ) за користування земельною ділянкою по пр АДРЕСА_5 24 АДРЕСА_4 відповідно до договору оренди землі від 25.10.2004 № 88106/04.
Листом ГУ ДФС у Харківській області від 04.03.2019 № 6987/9/20-40-17-03-15  надано відповідь на вищевказаний запит та зазначено, що ФО-П Щербакова В.Л. було надано податкові декларації по земельному податку, в яких задекларовано податкових зобов`язань по орендній платі за земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків, АДРЕСА_5 24, а саме: 2016 рік - 143573,1 грн., 2017 рік - 152187,49 грн., 2018 рік - 152187,49 грн. Сплачено орендної плати за 2016 рік - 185405,02 грн., 2017 рік - 92957,82 грн., 2018 рік - 0 грн.
Податковий борг зі сплати орендної плати за землю по Основ`янському району, згідно даних ІКП ФО-П Щербакової В.Л. станом на 04.03.2019 складає 76093,69 грн.
Отже, враховуючи, що спірна земельна ділянка орендується відповідачем без сплати встановленого розміру орендної плати, Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просило суд стягнути з відповідача 76093,69грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові площею 0,0554 га, відповідно до договору оренди від 25.10.2004 № 88106/04.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з такого.
Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.
Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності.
Згідно зі ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.
Пунктом 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
А відтак, саме територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради як розпорядник землі на території м. Харкова є належним позивачем у даній справі.
На підставі ч. 1 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування реалізує свої повноваження шляхом прийняття рішень. Також, виходячи із загальних вимог цивільного законодавства, рада може виступати як учасник цивільно-правових та господарських правовідносин при укладанні різного виду угод.
Із зазначених норм законодавства України випливає, що питання оренди земельних ділянок вирішуються сільською, селищною, міською радою на пленарних засіданнях шляхом прийняття відповідних рішень.
Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними, що кореспондується із вимогами ч. 3 ст. 24 ЗУ “Про місцеве самоврядування в Україні”.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
За змістом частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 13 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України “Про оренду землі” орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.
Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до абз.1 п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Зазначена норма відображена і у пункті 11 Договору оренди землі.
Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06.
Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.
Нормативна грошова оцінка земель м. Харкова станом на 01.01.2013, на підставі якої судовим рішення було внесено зміни до договору оренди землі від 25.10.2004, зареєстрованого за № 88106/04, вступила в дію 01.10.2014.
Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, яке йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.
Харківською міською радою було направлено запит до Головного управління ДФС у Харківській області (лист від 29.01.2019 №557/9-19) стосовно надання інформації щодо наявного боргу у ФО-П Щербакова В.Л. (РНОКПП НОМЕР_1 ) за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_5 відповідно до договору оренди землі від 25.10.2004 № 88106/04.
Листом ГУ ДФС у Харківській області від 04.03.2019 № 6987/9/20-40-17-03-15 надано відповідь на вищевказаний запит та зазначено, що ФО-П Щербакова В.Л, було надано податкові декларації по земельному податку, в яких задекларовано податкових зобов`язань по орендній платі за земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків АДРЕСА_5 , а саме: 2016 рік - 143573,1 грн., 2017 рік - 152187,49 грн., 2018 рік - 152187,49 грн. Сплачено орендної плати за 2016 рік - 185405,02 грн., 2017 рік-92957,82 грн., 2018 рік-0 грн.
Податковий борг зі сплати орендної плати за землю по Основ`янському району, згідно даних ІКП ФО-П Щербакової В.Л. станом на 04.03.2019 складає 76093,69 грн.
Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивачем доведено належними доказами заборгованість відповідача зі сплати орендної плати у розмірі 76093,69 грн. за користування земельною ділянкою по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові площею 0,0554 га, доказів сплати такої заборгованості відповідачем до суду не надано, тому, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.
Єдиною підставою для скасування оскарженого рішення відповідач в своїй апеляційній скарзі зазначає про те, що ним готуються документи для подання позову до адміністративного суду у зв`язку з незгодою з нарахованою орендною платою за користування земельною ділянкою по пр. Гагаріна, 24 у м. Харкові, площею 0,0554 га згідно з розрахунком від 07.11.2013 № 408/14. 
Колегія суддів вважає, що зазначені посилання відповідача є безпідставними, оскільки не можуть бути підставою для скасування спірного рішення. Інших підстав для скасування рішення суду першої інстанції відповідачем не доведено. 
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі № 922/2488/19 слід залишити без змін.
Відповідно до  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Фізичної особи-підприємця Щербакової Валентини Леонідівни, м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі № 922/2488/19 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 29.10.2019 у справі № 922/2488/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 04.03.2020.
          
Головуючий суддя                                                                    Н.В. Гребенюк

Суддя                                                                                           А.М. Білецька

Суддя                                                                                           О.О. Радіонова