Ухвала
 
06 лютого 2020 року 
м. Київ
 
справа № 363/158/16-ц
провадження № 61-10095св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,              
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2016 року у складі судді Баличевої М. Б. та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Приходька К. П., 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила у порядку поділу майна, набутого нею у шлюбі з ОСОБА_2, визнати за кожною із сторін право власності по 1/2 частини земельних ділянок садового товариства «Надія» масиву «Дніпро» у м. Вишгороді Київської області, кадастрові номери: 3221810100:38:073:0101, 3221810100:38:073:0156; автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1; визнати за нею право особистої приватної власності на садові будинки АДРЕСА_1.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого                2016 року позов задоволено; у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки садового товариства «Надія» масиву «Дніпро» у м. Вишгороді Київської області, кадастровий номер 3221810100:38:073:0101; на 1/2 частину земельної ділянки садового товариства «Надія» масиву «Дніпро» у м. Вишгороді Київської області, кадастровий номер 3221810100:38:073:0156; на 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2; визнано садові будинки АДРЕСА_1, особистою приватною власністю ОСОБА_1; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки садового товариства «Надія» масиву «Дніпро» у м. Вишгороді Київської області, кадастровий номер 3221810100:38:073:0101; на 1/2 частину земельної ділянки садового товариства «Надія» масиву «Дніпро» у м. Вишгороді Київської області, кадастровий номер 3221810100:38:073:0156; на 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 134,00 грн.
Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого                2016 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду,                          ОСОБА_3 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права  та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 лютого 2016 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того,                 ОСОБА_3 заявив клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю ОСОБА_4
Справа надійшла до суду касаційної інстанції. 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
Отже, виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи з судовому засіданні за участю ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки суд касаційної інстанції не знаходить для цього підстав, потреби у отриманні пояснень немає. 
Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.
Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справу буде розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження колегією у складі п'яти суддів за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи.
У такому разі копія судового рішення надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.  
Зважаючи на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розгляд справи в судовому засіданні відмовити.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу, призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п'яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:  	С. Ю. Мартєв  	
 	А. А. Калараш   Є. В. Петров