УХВАЛА

24 лютого 2020 року 
Київ
справа №240/9456/19
адміністративне провадження №К/9901/1972/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О.,перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 240/9456/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації, 

УСТАНОВИВ:
В липні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про стягнення компенсації за затримку повного розрахунку при звільненні (невиплати компенсації за речове майно у сумі 81 356,77 грн) за період з 23 січня 2019 року до 16 квітня 2019 року в сумі 25 435,20 грн.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року, позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.
У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху. Надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду доказів сплати судового збору за подання даної касаційної скарги.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення представником за довіреністю отримано ухвалу Верховного Суду від 27 січня 2020 року – 01 лютого 2020 року. 
13 лютого 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшло клопотання про усунення недоліків, в якому просить, враховуючи відсутність належного фінансування та відсутністю коштів на сплату судового збору, продовжити строк на усунення недоліків щодо сплати судового збору терміном на один місяць. В якості доказів обґрунтування вказано клопотання додано копію рапорту від 09 січня 2019 року на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 щодо необхідності сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги та довідку від 05 лютого 2020 року № 1185 згідно якої орієнтовна дата надходження коштів – 28 лютого 2020 року.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відповідно до якої одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Суд, перевіряючи обставини щодо клопотання відповідача про продовження строку виконання вимог ухвали, дійшов висновку, що будь-яких доказів щодо вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі № 240/9456/19 фінансування з Державного бюджету України заявником до клопотання не додано.
Проблема фінансування бюджетної установи не може бути самостійною підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у частині сплати судового збору, встановленого законом.
На підтвердження доводів, викладених у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, заявником не надано жодних доказів на підтвердження вчинення дій з метою отримання коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, наприклад, звернення до Міністерства оборони України з обґрунтуванням необхідності касаційного оскарження судових рішень у справі № 240/9456/19 та отримання відповідного фінансування або довідки органу казначейської служби щодо відсутності коштів на рахунках.
Крім того, відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно частини другої якої строк на усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Разом з тим, строк на усунення недоліку касаційної скарги, з огляду на системний аналіз норм частини другої статті 332 та частини другої статті 169 КАС України (в контексті граничних меж цього строку) встановлений законом і не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повноваження суду щодо визначення строку для усунення недоліку касаційної скарги обмежуються граничним строком, встановленим законом.
Згідно з ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2020 року Військовій частині НОМЕР_1 надано максимальний строк, встановлений частиною 2 статті 169 КАС України, для усунення недоліку касаційної скарги.
Таким чином, враховуючи положення частини 2 статті 169 КАС України, продовжений строк на усунення недоліків касаційної скарги, також не повинен перевищувати 10 днів.
В свою чергу, клопотання про продовження строку на усунення недоліків не мість обґрунтувань щодо необхідності продовження строку для усунення недоліків на такий тривалий термін (один місяць).
Подані заявником докази не містять довтовірних відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок скаржника, призначених для сплати судового збору та не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж вказаного у клопотанні строку.
У клопотанні про продовження строку на усунення недоліку касаційної скарги скаржник не наводить обставин, які б давали підстави вважати, що продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги буде ефективним в контексті реалізації права відповідача на касаційне оскарження судових рішень. 
За наведених обставин, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився, а скаржником виявлені недоліки касаційної скарги не усунуто. 
За наслідками не виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, відповідно до частини 2 статті 332 КАС України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України суддя повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.
Відповідно до частини 7 статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-IX та статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 240/9456/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації – повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

Л.О. Єресько
Суддя Верховного Суду