ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          24 грудня 2019 року 	м. Дніпро	справа №280/986/19	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

          головуючого судді     Панченко О.М. (доповідач),
          суддів:                      Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,      

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. (суддя Калашник Ю.В., м. Запоріжжя) у справі №280/986/19 
за позовом  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до  Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області,  
третя особа - Приморська міська рада,       
про визнання протиправним та скасування рішення, - 

встановив:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 29.08.2018 року за № 451 "Про скасування дії Паспорту прив`язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності, "Дві тимчасові споруди". Реєстраційний номер ТС №04-03/2024/7 від 13.07.2017 р.".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. у задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення мотивовано тим, що Паспорт прив`язки двох тимчасових споруд за реєстраційним номером ТС №04-03/2024/7 від 13.07.2017 р. видано з порушенням вимог містобудівного законодавства, при винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв обґрунтовано, у межах наданих повноважень, а також з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. 
В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Зазначає, що відповідачем була поведена позапланова перевірка з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження, начебто, відділом містобудування та архітектури Приморської міської ради Приморського району Запорізької області містобудівної діяльності, а саме надання позивачу паспорту прив`язки реєстраційний номер ТС №04-03/2024/7 від 13.07.2017 року.
Тобто, об`єктом нагляду під час проведення позапланової перевірки, проведеної відповідачем 29.08.2018 року, був саме відділ містобудування та архітектури Приморської міської ради Приморського району Запорізької області.
Відповідно до ч. 3 ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду, серед іншого, перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду.
За приписами п. 6 ч. 4 ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду, зокрема мають право скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень.
Паспорт прив`язки за реєстраційним номером №04-03/2024/7 було видано позивачу 13.07.2017 року відділом житлово-комунального господарства, будівництва, архітектури та підприємництва Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, діяльність якого відповідачем 29.08.2018 року не перевірялась.
Таким чином, відповідач не мав повноважень, передбачених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду скасовувати оскаржуваним рішенням Паспорт прив`язки, що був виданий позивачу 13.07.2017 року відділом житлово-комунального господарства, будівництва, архітектури та підприємництва Приморської міської ради Приморського району Запорізької області.
Ані Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", ані Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду не містять юридичних приписів щодо права головного інспектора будівельного нагляду скасовувати ті рішення об`єкта нагляду, які прийняті на виконання повноважень, що не передбачені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності регулюється Законом України "Про благоустрій населених пунктів" та Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не передбачає повноважень головного інспектора будівельного нагляду приймати рішення про скасування паспорта прив`язки, видача якого регулюється Законом України "Про благоустрій населених пунктів" та Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Зазначає, що судом першої інстанції, в порушення приписів п. 3 ч. 4 ст. 246 КАС України не була надання мотивована оцінка аргументів позивача.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позову.
          
В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав.
Представники відповідача та третьої особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що рішенням виконавчого комітету Приморської міської ради від 24.03.2017 №31 надано згоду ФОП ОСОБА_1 на можливість встановлення двох зблокованих тимчасових споруд, загальною площею 60 кв.м на земельній ділянці, розташованій в АДРЕСА_1 , згідно "Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для підприємницької діяльності на предпляжній території центрального пляжу по АДРЕСА_1, для здійснення підприємницької діяльності строком на 5 (п`ять) років. (а.с.16).
13.07.2017 ФОП ОСОБА_1 видано Паспорт прив`язки двох тимчасових споруд ТС №4, №5 згідно Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для підприємницької діяльності на предпляжній території центрального пляжу по АДРЕСА_1 (а.с.17).
23.08.2018 першим заступником голови ДАБІ України видано наказ №1089 "Про проведення позапланової перевірки", яким наказано Департаменту ДАБІ у Запорізькій області провести позапланову перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження відділом містобудування та архітектури Приморської міської ради Приморського району Запорізької області містобудівної діяльності, а саме: надання паспортів прив`язки групи тимчасових споруд від 04.05.2017 №04-03/829/2; від 23.05.2017 №04-03/931/4; від 25.05.2017 №04-03/963/5; від 13.07.2017 №04-03/2024/7; від 03.05.2018 №50/30/04-15, №52/32/04-15, №51/31/04-15, №53/33/04-15; від 07.05.2018 №56/36/04-15, №54/34/04-15, №55/35/04-15; від 10.05.2018 №57/37/04-15; від 11.05.2018 №58/38/04-15 (а.с.53).
29.08.2018 Департаментом видано направлення на проведення позапланової перевірки №25 (а.с.54).
29.08.2018 головним інспектором будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с.55-59).
Актом перевірки, серед іншого, встановлено, що Паспорт прив`язки тимчасової споруди за реєстраційним номером ТС №04-03/2024/7, виданий 13.07.2017 відділом містобудування та архітектури Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, було оформлено з порушенням вимог: п.1.12 "Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, вимоги п.8.2.5 ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", вимоги п.10.17 ДБН 360-92** та ст.89 Водного кодексу України, відповідно до яких забороняється будівництво будинків, споруд та комунікацій у приміських прибережних смугах завширшки менше 100 м від урізу води, а у приморських курортних зонах за наявності пляжу - менше 100 м від його суходільної межі.
29.08.2018 Департаментом прийнято рішення №451 "Про скасування дії Паспорту прив`язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності. "Дві тимчасові споруди". Реєстраційний номер ТС №04-03/2024/7 від 13.07.2017" у зв`язку з тим, що Паспорт видано з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме вимог п.1.12 "Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, п.8.2.5 ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", п.10.17 ДБН 360-92** та ст.89 Водного кодексу України.

Позивач, не погодившись із зазначеним рішенням про скасування дії Паспорту прив`язки тимчасової споруди, звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки:
- відповідачем державний архітектурно-будівельний нагляд здійснювався щодо належного об`єкту нагляду, оскільки на момент проведення нагляду відповідні повноваження перейшли до відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Приморської міської ради;
- паспорт прив`язки тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності є рішенням виконавчого органу місцевого самоврядування з питань містобудування та архітектури, яке надає право зацікавленій особі на розміщення тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС);
- відповідно до пункту 1.12 "Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, при розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами;
- забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у даній справі полягає у необхідності дотримання суб`єктом господарської діяльності правил благоустрою, визначених, зокрема Законом України "Про благоустрій населених пунктів", Порядком №244, п.8.2.5 ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", п.10.17 ДБН 360-92** та статтею 89 Водного кодексу України, та виконання обов`язку органом державного архітектурно-будівельн6ого нагляду щодо забезпечення дотримання правил благоустрою всіма суб`єктами містобудівної діяльності;
- відповідач, встановивши порушення вимог містобудівного законодавства під час видачі Паспорту прив`язки, реєстраційний номер ТС №04-03/2024/7 від 13.07.2017, мав право та обов`язок прийняти рішення про його скасування, оскільки Паспорт видано з порушенням вимог містобудівного законодавства;
- позивач не спростовує зміст виявленого порушення щодо невідповідності Паспорту прив`язки вимогам містобудівного законодавства, а лише посилається на відсутність у відповідача повноважень на прийняття рішення про скасування Паспорту прив`язки, проте, зазначені доводи позивача були спростовані в ході розгляду адміністративної справи.  

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Статтею 5 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що Управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Частиною 4 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 затверджено "Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" (далі - Порядок №244).
Відповідно до п. 1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Згідно з п. 1.4 Порядку №244 паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території.
Відповідно до п. 2.1 Порядку №244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС. 
Згідно з пунктом 2.7 Порядку №244 паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. 
Отже, Паспорт прив`язки ТС є рішенням суб`єкта владних повноважень (дозвільним документом), який надає зацікавленій особі право на розміщення ТС.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року №294 (далі - Положення №294), Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Положенням №294 визначено, що Держархбудінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Згідно з п. 3 Положення №294 одним із основних завдань Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.
Відповідно до п. 6 ч. 4 статті 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 41-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").
Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду визначений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698 (далі - Порядок № 698). 
Відповідно до пункту 2 та 3 Порядку № 698 нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.
Нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.
Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.
Основними завданнями нагляду є:
1) виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність", органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності;
2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів.
Отже, що відповідач, як структурний підрозділ Держархбудінспекції, мав повноваження на здійснення нагляду за діяльністю органами містобудування та архітектури виконавчого комітету Приморської міської ради в частині дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. В свою чергу, відповідний нагляд здійснюється органами Держархбудінспекції через головних інспекторів будівельного нагляду, які мають повноваження на скасування Паспорту прив`язки ТС.

Рішенням Приморської міської ради від 05.10.2017 р. №15 затверджено "Положення про відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Приморської міської ради" (далі - Положення №15).
Відповідно до п. 1 Положення №15 відділ містобудування та архітектури Приморської міської ради Приморського району Запорізької області (далі - Відділ) утворюється як самостійний структурний підрозділ Приморської міської ради, підпорядковується міській раді, міському голові та профільному заступнику міського голови. 
Відділ здійснює керівництво у сфері розвитку містобудування та архітектури на території Приморської міської об`єднаної територіальної громади.
Пунктом 3 Положення №15 передбачено, що основними завданнями відділу є забезпечення реалізації державної політики у сфері містобудування та архітектури на території населених пунктів Приморської міської ради.
11.10.2017 р. відомості про утворення відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Приморської міської ради внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Отже, з 11.10.2017 саме до відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Приморської міської ради перейшли повноваження в частині забезпечення реалізації державної політики у сфері містобудування та архітектури на території населених пунктів Приморської міської ради, які до утворення зазначеного Відділу були покладені на інші підрозділи виконавчого комітету Приморської міської ради.

Під час проведення перевірки Департаментом було встановлено, що Паспорт прив`язки ТС видано з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме порушено вимоги п.1.12 "Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, п.8.2.5 ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", п.10.17 ДБН 360-92** та ст.89 Водного кодексу України.
Так, відповідно до пункту 1.12 Порядку при розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами.
Згідно з п.8.2.5 ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій" в межах водоохоронних зон залежно від призначення і стану водного об`єкту, функціонального призначення і стану прилеглих територій і їх природної цінності треба виділяти наступні категорії територій: "природні території, що особливо охороняються - території природного комплексу, для яких встановлено відповідний статус; проектування в межах територій з цим статусом регламентується режимами особливої охорони і використання природних територій, що особливо охороняються, відповідно до [22]; території реконструкції і екологічної реабілітації - у межах цих територій під час проектування треба передбачати реабілітацію основних функцій водоохоронних зон, відновлення елементів і компонентів природного комплексу відповідно до [22]. Господарська діяльність у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, в прибережних смугах уздовж морів, морських заток і лиманів і на островах - у внутрішніх морських водах регламентується ст.89 Водного кодексу України [10]".
Відповідно до п. 10.17 ДБН 360-92** у трикілометровій зоні узбережжя Азовського і Чорного морів забороняється будівництво будинків, споруд і комунікацій у приморських прибережних смугах завширшки менше 100 м від урізу води, а у приморських курортних зонах за наявності пляжу - менше 100 м від його суходільної межі. 
Згідно з ч. 1 ст. 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. 
Частиною 2 статті 89 Водного кодексу України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.
Позивач не спростовує зміст виявленого порушення щодо невідповідності паспорту прив`язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності за реєстраційним номером ТС №04-03/2024/7 від 13.07.2017 р. вимогам містобудівного законодавства.  

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, встановивши порушення вимог містобудівного законодавства під час видачі паспорту прив`язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності за реєстраційним номером ТС №04-03/2024/7 від 13.07.2017 р., правомірно прийняв оскаржене позивачем рішення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.
В п. 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (Заява N63566/00) Європейський суд з прав людини нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Колегія суддів вважає, що інші аргументи, наведені в апеляційній скарзі позивача, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і  процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а  тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 р. у справі №280/986/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
          Повний текст постанови складений 28.12.2019 р.
   
          Головуючий суддя                                                                      О.М. Панченко 

          Суддя                                                                                          В.Є. Чередниченко 

          Суддя                                                                                          С.М. Іванов