ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року	Львів	Справа № 300/2286/19 пров. № А/857/135/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Старунського Д.М.,
за участю секретаря судових засідань –                     Чопко Ю.Т. 
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя: Скільський І.І., місце ухвалення – м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови, –

встановив:

ОСОБА_1 , 21.11.2019 звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. № 60062934 від 13.09.2019 про відкриття виконавчого провадження.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.
Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що після отримання оскаржуваної постанови позивачу не було відомо про будь-які процесуальні строки. В подальшому при отриманні первинної правової допомоги від працівників Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги не роз`яснювали  про можливість оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, тільки 07.11.2019, після зустрічі з адвокатом отримавши належну консультацію з правових питань та довідався про порушення своїх прав оскаржуваною постановою приватного виконавця. Повторно звернувшись в Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги 14.11.2019, оскільки проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України в м. Івано-Франківську, тому не мав можливості в будь-який час за власним бажанням покидати місце роботи протягом робочого часу. Тільки, 14.11.2019 звернувся до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, після отримання 18.11.2019 відповідного доручення, адвокат у найкоротший термін підготував адміністративний позов.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що причини пропуску звернення до суду є неповажними, а тому адміністративний позов необхідно повернути позивачу. 
З цими висновками суду першої інстанції, не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. 
Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. ст. 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).
Частиною 6 ст. 161 КАС України пердбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених  частиною другою  статті 123 цього Кодексу.
З системного аналізу вказаних норм процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі подання особою позову до суду, після закінчення установлених законом строків звернення, суд першої інстанції у разі визнання не поважними підстав пропуску цих строків, зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху, при цьому надати десятиденний термін з дня вручення цієї ухвали для звернення із заявою про поновлення строку звернення із заначенням інших підстав для поновлення строку.
Крім цього, якщо таку заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.           
Також, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження отримав 04.10.2019, вказаний факт останній не заперечує.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.11.2019 ОСОБА_1 вперше отримав від адвовата ОСОБА_2 усну консультацію, на виконання доручення Івано-Франківського  місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 28.10.2019 № 0901-0000216. Позивачу було рекомендовано звернутися повторно до Центру для видачі адвокату доручення з питань оскарження постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_1 , звернувся в Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги 14.11.2019 та після отримання 18.11.2019 відповідного доручення, адвокат Розганюк Т.Є. підготував адміністративний позов, який подано позивачем до суду 21.11.2019.
Судом апеляційної інстанції, також встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що до матеріалів справи додані витяги з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про призначення у добові наряди вказаної військової частини, оперативним черговим частини майора ОСОБА_1 . 
Так, зокрема, згідно наказу від 02.10.2019 № 236 позивача призначено з 03.10.2019 по 04.10.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 04.10.2019 № 238 позивача призначено з 07.10.2019 по 08.10.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 10.10.2019 № 242 позивача призначено з 11.10.2019 по 12.10.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 11.10.2019 № 243 позивача призначено з 15.10.2019 по 16.10.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 21.10.2019 № 249 позивача призначено з 22.10.2019 по 23.10.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 24.10.2019 № 252 позивача призначено з 25.10.2019 по 26.10.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 25.10.2019 № 253 позивача призначено з 28.10.2019 по 29.10.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 30.10.2019 № 256 позивача призначено з 30.10.2019 по 01.11.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 01.11.2019 № 259 позивача призначено з 03.11.2019 по 04.11.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 08.11.2019 № 265 позивача призначено з 11.11.2019 по 12.11.2019 у добовий наряд; згідно наказу від 14.11.2019 № 270 позивача призначено з 15.11.2019 по 16.11.2019 у добовий наряд.
Таким чином, враховуючи особливий характер праці позивача, зокрема проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, режим роботи та залучення останнього у добові наряди, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачем з поважних причин було пропущено строк звернення до адміністративного суду щодо оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 60062934 від 13.09.2019, який передбачений п. 1 ч. 2 ст. ст. 287 КАС України.
Також, слід зазначити, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Разом з тим, Європейський суд з прав людини, зазначає, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту (рішення у справі «Мельник проти України» № 23436/03).
У рішенні «Стагно проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини дійшов до висновку, що при застосуванні законодавчого строку давності національні суди мають приймати до уваги конкретні обставини справи, таким чином, щоб обмеження на доступ до суду було пропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя (Stagno v. Belgium № 1062/07).
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову є передчасною, оскільки наведені скаржником обставини та подані в їх підтвердження докази, дають підстави для висновку про поважність підстав пропуску ним строку звернення з позовною заявою до суду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при закритті провадження у справі допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 313, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року про повернення позовної заяви у справі № 300/2286/19 – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	Д. М. Старунський  	
Повне судове рішення складено 10.02.2020.