П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1058/19	

 	Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.                                                           Дата і місце ухвалення: 04.11.2019р., м. Одеса                                         	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  -    Ступакової І.Г.
суддів             -    Бітова А.І.
-          Лук`янчук О.В.
        при секретарі  -    Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Вронського Сергія Валентиновича на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року по справі за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2019 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зобов`язання знести самочинно збудований об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , за власний рахунок.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
04 листопада 2019 року Одеським окружним адміністративним судом постановлено окрему ухвалу відносно представника третіх осіб у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвоката Вронського С.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1508 від 05.12.2006р., видане КДКА Одеської області, посвідчення адвоката №6/127 від 01.12.2006р.), яку скеровано до відома Голові Ради адвокатів Одеської області та до реагування Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Одеської області. 
Вказаною окремою ухвалою суд зобов`язав Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Одеської області в місячний термін з дня отримання даної ухвали повідомити про вжиті заходи реагування відносно адвоката Вронського С.В . 
При прийнятті вказаної ухвали суд виходив з того, що під час розгляду адміністративної справи адвокатом Вронським С.В. неодноразово порушено етичні стандарти правил адвокатської етики, про що йому неодноразово, протягом усього розгляду справи головуючим суддею у справі здійснювались зауваження. В судовому засіданні адвокат демонстрував досить аморальну поведінку, що виражалось в його зверхньому ставленні до учасників процесу та безпосередньо суду. 
Також, за висновками суду, адвокат Вронський С.В. умисно затягував процес розгляду справи шляхом подання клопотань, які не мають процесуального підґрунтя та порушують приписи КАС України. Зокрема, адвокатом Вронським С.В. подано заяву про відвід судді, обґрунтовану незгодою третьої особи з процесуальними рішеннями судді при розгляді адміністративної справи. Подання заяви про відвід судді, яка містить припущення, суд першої інстанції розцінив як неповагу до суду, зловживання процесуальними правами та переслідування єдиної мети, що  полягає в затягуванні розгляду справи.
Не погоджуючись з правомірністю вказаної окремої ухвали, адвокат Вронський Сергій Валентинович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу від 04.11.2019р.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що Правила адвокатської етики, затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, передбачають, що дотримуючись принципу законності адвокат має бути наполегливим та принциповим у відстоюванні інтересів клієнта в суді, а також не поступатися у своїй незалежності при захисті їх прав та інтересів. Апелянт вважає, що його дії щодо заявлення відводу судді відповідають обраній позиції захисту прав та інтересів його клієнтів - третіх осіб у справі Годко Г.І. і Годко Є.П., оскільки поведінка судді свідчить про її упередженість. Зокрема, для правильного вирішення спору необхідним було проведення судової будівельно-технічної експертизи, в задоволенні клопотання про призначення якої судом було необґрунтовано відмовлено. 
Також, апелянт посилається на те, що в порушення вимог ч.4 ст.249 КАС України, в оскаржуваній окремій ухвалі судом першої інстанції не зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт, вимоги яких порушено, і в чому саме полягає таке порушення. Судом не наведено конкретних прикладів  порушення адвокатом етичних стандартів правил адвокатської етики, демонстрації ним аморальної поведінки, яка виразилася у словесних висловлюваннях, жестах, зовнішньому вигляді, змісті письмових документів, спілкування зі сторонами тощо. Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що право висловлювати свої аргументи (пояснення) прямо передбачено законом та не може бути обмежено судом з підстав незгоди його з позицією учасника справи. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ч. ч. 1-4 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Отже, окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (впливу) на порушення законності, а також, на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.
Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в адміністративному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.
Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту тощо) вона виходить за межі дійсного змісту свого права.
Так, частина друга статті 44 КАС України передбачає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно з пунктами першим та другим частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані:  виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Стаття 131-2 Конституції України визначає, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Таким законом є Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI (зі змінами та доповненням).
Згідно з пунктом другим частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до частини першої статті четвертої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Відповідно до пункту п`ятнадцятого частини першої статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", яка визначає гарантії адвокатської діяльності, передбачено, що не можуть бути підставою для притягнення адвоката до відповідальності його висловлювання у справі, у тому числі ті, що відображають позицію клієнта, заяви у засобах масової інформації, якщо при цьому не порушуються професійні обов`язки адвоката.
Професійні обов`язки адвоката визначені у статті 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до частини першої якої під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; підвищувати свій професійний рівень; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги.
Згідно з частиною другою статі 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокату забороняється: використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта; без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб; займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта; відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом.
Правила адвокатської етики затверджені 09.06.2017р. Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року (зі змінами від 15.02.2019р., затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року)
Як зазначено у Преамбулі Правил адвокатської етики надзвичайна важливість функціонального навантаження адвокатури вимагає від адвокатів слідування високим етичним стандартам поведінки. При цьому специфіка, комплексний характер обов`язків, що покладені на адвокатуру, обумовлюють необхідність збалансування засад служіння адвоката інтересам окремого клієнта та інтересам суспільства в цілому, дотримання принципів законності і верховенства права.
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних професійних обов`язків адвоката.
Одним з основних принципів адвокатської етики є принцип законності, врегульований статтею 7 Правил адвокатської етики, відповідно до якого у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.
Серед основних принципів адвокатської етики стаття 11 Правил адвокатської етики визначає компетентність та добросовісність, під якими розуміється наступне.
Зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, ораторського мистецтва.
Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.
Стаття 12 Правил адвокатської етики окреслює ще один з основних принципів адвокатської етики - повагу до адвокатської професії, відповідно до якого всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.
Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності.
Також, одним з основних принципів адвокатської етики є принцип чесності та добропорядної репутації, закріплений у статті 12-1 Правил адвокатської етики, згідно з яким Адвокат повинен бути добропорядним, чесно та гідно виконувати свої професійні обов`язки.
Адвокату заборонено робити завідомо неправдиві заяви стосовно суті доручення, фактичних обставин, що мають до нього відношення, їх правової оцінки, прав і обов`язків адвоката, клієнта, а також обсягу своїх повноважень щодо представництва інтересів клієнта.
Аналіз вказаних основних принципів адвокатської етики у взаємозв`язку з процесуальними обов`язками учасника справи в адміністративному судочинстві вимагають від адвоката, як учасника справи, забезпечувати високий рівень культури поведінки, поводити себе гідно, стримано, тактовно, по можливості зберігати самоконтроль і витримку, як у своїй професійній діяльності, так і в приватному житті.
Стаття 43 Правил адвокатської етики визначає правила Дотримання принципів незалежності адвоката та пріоритетності інтересів клієнта у відносинах адвоката з судом.
Так, зокрема, згідно з частиною першою статті 44 Правил адвокатської етики дотримуючись принципу законності, адвокат водночас має: бути наполегливим і принциповим у відстоюванні інтересів клієнта в суді, не поступатися своєю незалежністю у захисті й представництві прав та інтересів клієнта з метою не погіршити стосунків з суддями; у випадку вчинення судом тиску на адвоката - не йти на компроміси, що суперечать охоронюваним законом інтересам клієнта; послідовно дотримуватися принципу пріоритетності інтересів клієнта перед всіма іншими інтересами й міркуваннями, що пов`язані з відносинами адвоката з судом.
У статті 45 Правил адвокатської етики, яка визначає поняття культури поведінки адвоката у відносинах з іншими учасниками судового провадження, зазначено, що у відносинах з іншими учасниками судового провадження адвокат повинен: бути стриманим і коректним; реагувати на неправильні дії або вислови цих осіб у формах, передбачених законом, зокрема у формі заяв, клопотань, скарг тощо; бути тактовним при допиті підсудних, потерпілих, сторін у цивільному процесі, свідків та інших осіб.
Під час здійснення професійної діяльності в суді адвокат повинен бути добропорядним, поводити себе чесно та гідно, стверджуючи повагу до адвокатської професії.
В окремій ухвалі від 04.11.2019р. суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду адміністративної справи адвокатом Вронським С.В. неодноразово порушено етичні стандарти правил адвокатської етики, про що йому неодноразово, протягом усього розгляду справи головуючим суддею у справі здійснювались зауваження. В судовому засіданні адвокат демонстрував досить аморальну поведінку, що виражалось в його зверхньому ставленні до учасників процесу та безпосередньо суду. 
Однак, в оскаржуваній ухвалі судом не зазначено та колегією суддів, за результатами дослідження (прослуховування) фіксації судових засідань по розгляду адміністративної справи, не встановлено, яким чином адвокатом Вронським С.В. порушено етичні стандарти правил адвокатської етики, в чому таке порушення виражається. 
Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог частини першої статті 44 Правил адвокатської етики, адвокат Вронський С.В. під час розгляду адміністративної справи був наполегливим і принциповим у відстоюванні інтересів клієнтів в суді. Однак, колегією суддів не встановлено саме ознак демонстрації адвокатом аморальної поведінки, зверхнього ставлення до учасників процесу та до суду, про що суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі. 
Суд першої інстанції, при здійсненні висновку про затягування адвокатом Вронським С.В. процесу розгляду справи та зловживання ним процесуальними правами, здійснив посилання на заявлення представником третіх осіб, необґрунтованої, на думку суду, заяви про відвід судді, яка мотивована незгодою адвоката з процесуальними рішеннями суду. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки чинним КАС України учаснику справи надано право заявляти відводи суду у випадку наявності у нього сумніву щодо неупередженості судді. При цьому, процесуальним законом суд уповноважено визнавати такий відвід необґрунтованим, як і визнавати дії щодо подання завідомо безпідставного відводу зловживанням процесуальними правами та залишити його без розгляду, що мало місце у даній справі. 
З вказаного слідує, що подання адвокатом Вронським С.В. заяви про відвід не призвело до затягування чи перешкоджання розгляду справи; при цьому, колегія суддів враховує, що відповідну заяву було подано лише один раз. 
Колегією суддів встановлено, що подані адвокатом клопотання під час розгляду даної адміністративної справи спрямовані на повне з`ясування всіх фактичних обставин справи, оскільки стосувалися збирання (витребування) доказів, в тому числі щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи. При цьому, відповідні клопотання обґрунтовані посиланням на положення чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
Варто зазначити, що окрема ухвала від 04.11.2019р. не містить чіткого посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення, як того вимагає стаття 249 КАС України.
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги адвоката Вронського С.В. та скасування окремої ухвали від 04.11.2019р.
Керуючись ст.ст. 249, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, - 
          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Вронського Сергія Валентиновича задовольнити.
Скасувати окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року по справі №420/1058/19.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає
                                                                                   Повний текст судового рішення виготовлений 28 січня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова
Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов
                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук