ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2020 р.	Справа № 632/1733/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Старостіна В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Библів С.В., вул. Леніна, 18, м. Первомайський, Харківська область, 64107, повний текст складено 23.12.19 року по справі № 632/1733/19
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Захаріна Сергія Сергійовича, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області                  
          про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та закриття проваджень у справах,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Захаріна Сергія Сергійовича, в якому просив суд:
- скасувати постанову від 17.09.2019 року № 315-ДК/0243 По/08/01/-19 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.;
- скасувати постанову від 17.09.2019 року № 315-ДК/0244 По/08/01/-19 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.;
- скасувати постанову від 17.09.2019 року № 315-ДК/0245 По/08/01/-19 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.;
- провадження по даній справі про адміністративні правопорушення закрити.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про необґрунтованість, незаконність оскаржуваних постанов, оскільки ОСОБА_1 не було порушено вимог законодавства щодо нецільового використання земель. Земля використовувалася виключно відповідно до договорів оренди, а саме, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування сільськогосподарських культур). Крім того, позивачем зазначено, що відповідачем порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2019 адміністративний позов задоволено.
Скасовано постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Захаріна Сергія Сергійовича від 17.09.2019 року № 315-ДК/0243 По/08/01/-19 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.
Скасовано постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Захаріна Сергія Сергійовича від 17.09.2019 року № 315-ДК/0244 По/08/01/-19 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.
Скасовано постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Захаріна Сергія Сергійовича від 17.09.2019 року № 315-ДК/0245 По/08/01/-19 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.
Провадження за вказаними справами про адміністративні правопорушення закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідач, Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Захарін Сергій Сергійович, не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі договорів оренди земельних ділянок: від 19.07.2017 року площею 7,6939 га на території Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, від 19.07.2017 року площею 20,0000 га на території Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, від 13.02.2018 року площею 15,0000 га на території Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області з відповідними кадастровими номерами: 6324584000:19:000:0033; 6324586500:06:000:0099; 6324584000:08:000:0056 Первомайська районна державна адміністрація Харківської області надала вказані земельні ділянки в оренду позивачеві ОСОБА_1 строком відповідно на 25 років кожну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Наказом виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 01.08.2019 року № 315-Д в тому числі відповідачеві, інспектору ОСОБА_2 , доручено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів, шляхом проведення перевірки стосовно земельних ділянок сільськогосподарського призначення, кадастрові номери 6324584000:19:000:0033; 6324586500:06:000:0099; 6324584000:08:000:0056 розташованих на території Закутнівської та Роздольської сільських рад Первомайського району Харківської області (а.с. 55-56).
14.08.2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківської області Захаріним С.С. складено акти обстеження земельних ділянок від 14.08.2019 року за №№ 315-ДК/357/АО/10/01/-18, 315-ДК/358/АО/10/01/-18 та 315-ДК/359/АО/10/01/-18, акти перевірок дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 14.08.2019 року за №№ 315-ДК/355/АП/09/01/-19, 315-ДК/356/АП/09/01/-19, 315-ДК/357/АП/09/01/-19, яким встановлено нецільове використання земельних ділянок, а саме використання частини земельних ділянок з кадастровими номерами 6324584000:19:000:0033; 6324586500:06:000:0099; 6324584000:08:000:0056 площею 7,6939 га, 20,0000 га, 15,0000 га рілля на землях наданих в оренду ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування сільськогосподарських культур), чим порушено вимоги ст. 96 Земельного кодексу України. 
17.09.2019 року Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Захаріним С. С. винесено постанови, якими ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 53 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 170 грн. за кожним (а.с. 30-38).
Не погоджуючись з оскаржуваними постановами Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_2 позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суду першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Так, відповідно до ст. 2, 3 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно з ст. 187 Земельного кодексу України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який не визначає підстав та порядку проведення перевірок посадовими особами Держгеокадастру, хоча надає відповідачам в рамках здійснення державного контролю повноважень на проведення перевірок.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №132 від 25.02.2013 року був затверджений Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства, але вказаний наказ визнаний таким, що втратив чинність, відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20.01.2017.
Крім того, Кабінет міністрів України видав Розпорядження під 10.03.2017 року №169 «Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади», яким скасовані накази міністерств та інших центральних органів виконавчої влади як такі, що не відповідають Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за переліком згідно з додатком 1, у якому зазначений наказ Мінагрополітики №132 від 25.02.2013 року. Розпорядження КМУ набрало законної сили 21.05.2017 року.
Вказане розпорядження КМУ свідчить про те, що накази міністерств та інших центральних органів виконавчої влади щодо здійснення державного нагляду (контролю) повинні відповідати Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Отже, з урахуванням вказаного вище, при здійсненні державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, зокрема, за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель відповідачі повинні були дотримуватися вимог Закону України «Про основні засади державною нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, яким с Держана служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).
Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, яким є Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України).
Крім того, спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», який є спеціальним, а саме, як вже зазначалось вище, врегульовує правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом України «Про основні засади державною нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державною нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», виключно законами встановлюються, зокрема, органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); спосіб та форми здійснення заходів, здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Нагляд (контроль) здійснюється шляхом планових та позапланових заходів.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державною нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», визначені підстави для здійснення позапланових заходів, якими є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.
Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про основні засади державною нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.
Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України встановлено, що землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.
Спірним в даній справі є правомірність прийняття відповідачем постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, дотримання порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 53 КУпАП, використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як свідчать матеріали справи, підставою перевірки позивача зазначено «на підставі доповідної записки начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Близнюківському, Лозівському, Первомайському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Мезіна С.С. від 30.07.2019 (а.с. 55).
Проте, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про основні засади державною нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на цій підставі, забороняється.
Доказів того, що уповноваженій особі, на підставі наказу від 01.08.2019 року було видано направлення на здійснення перевірки, обов`язковість якого визначена ч. 3 ст. 6, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державною нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідачами не надано.
Крім того, відповідачами не дотримано вимоги того, що позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Доказів щодо погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу відповідачем також не надано.
Враховуючи вказане вище, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що дії відповідача по призначенню та проведенню перевірки позивача здійснені суб`єктом владних повноважень з порушенням норм чинного законодавства та є неправомірними, а отже складані державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Захаріним С. С. за результатами проведеної перевірки документи, зокрема оскаржувані постанови підлягають скасуванню.
Крім того, під час проведення перевірки позивача взагалі не було повідомлено про проведення перевірки, а сама перевірка земельних ділянок, які він орендує, проведена без його участі, про що відображено в актах перевірок.
Отже, відповідачем здійснено перевірку позивача, за результатами якої було винесено оскаржувані постанови, без встановлених законом підстав та з порушенням процедури її проведення.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, маючи в силу обов`язків відповідну правову обізнаність щодо порядку та процедури проведення перевірок дотримання земельного законодавства, здійснили перевірку з порушенням законодавства (Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", щодо підстав та порядку проведення перевірки), наслідком чого є протиправними прийняті рішення за результатами такої перевірки.
Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Земельного кодексу України, до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.
Категорії земель України мають особливий правовий режим.
Статтею 19 Земельного кодексу України передбачено такі категорії земель за основним цільовим призначенням: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; а також землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.
Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 року № 548 (далі - КВЦПЗ), розроблена відповідно до Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 року № 224. Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
Зокрема, Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 року, передбачає, що за основним цільовим призначенням землі поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення (Секція А); землі житлової та громадської забудови (Секція В); землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення (Секція С); землі оздоровчого призначення (Секція D); землі рекреаційного призначення (Секція Е); землі історико-культурного призначення (Секція G); землі лісогосподарського призначення (Секція Н); землі водного фонду (Секція І); землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (Секція J); землі запасу, резервного фонду та загального користування (Секція К).
За функцією використання землі поділяються на: землі сільськогосподарського призначення (01); землі житлової забудови (02); землі громадської забудови (03); землі природно-заповідного фонду (04); землі іншого природоохоронного призначення (05); землі оздоровчого призначення (06); землі рекреаційного призначення (07); землі історико-культурного призначення (08); землі лісогосподарського призначення (09); землі водного фонду (10); землі промисловості (11); землі транспорту (12); землі зв`язку (13); землі енергетики (14); землі оборони (15); землі запасу (16); землі резервного фонду (17); землі загального користування (18); для цілей підрозділів 16.00-18.00 та для збереження і використання земель природно-заповідного фонду (19).
Положеннями частини першої статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Таким чином, земельним законодавством встановлено, що за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури здійснюється лише зміна цільового призначення земельних ділянок, а віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Згідно з ст. 1 Закону України "Про землеустрій", цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.
Як вже зазначалось вище, на підставі договорів оренди земельних ділянок: від 19.07.2017 року площею 7,6939 га на території Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, від 19.07.2017 року площею 20,0000 га на території Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області, від 13.02.2018 року площею 15,0000 га на території Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області з відповідними кадастровими номерами: 6324584000:19:000:0033; 6324586500:06:000:0099; 6324584000:08:000:0056 Первомайська районна державна адміністрація Харківської області надала вказані земельні ділянки в оренду позивачеві ОСОБА_1 строком відповідно на 25 років кожну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування сільськогосподарських культур).
Під час обстеження земельної ділянки інспектором виявлено на вказаних земельних ділянках посіви сільськогосподарської культури - соняшника, а також пожнивні залишки сільськогосподарської культури, ймовірно озимої пшениці.
Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що позивачем використовувались земельні ділянки з кадастровими номерами 6324584000:19:000:0033; 6324586500:06:000:0099; 6324584000:08:000:0056 відповідно до умов договорів оренди, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування сільськогосподарських культур), а отже за цільовим призначенням, а також факт використання вказаних земельних ділянок, як земель сільськогосподарського призначення, в межах одного виду класифікацій вказаних земель, колегія суддів дійшла висновку, що в діях позивача відсутнє порушення вимог ст. 96 Земельного кодексу України.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29.11.2019 року по справі № 263/13201/15-а.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідач - державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, суб`єкт владних повноважень, не виконав обов`язку, покладеного на нього відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України та не довів правомірності прийнятих ним постанов.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про  обґрунтованість та доведеність поданого адміністративного позову, наявність підстави для задоволення вимог позивача щодо скасування постанов про накладення на ОСОБА_1 адміністративних стягнень за ст. 53КУпАП та закриття проваджень у справах.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.12.2019 року по справі №632/1733/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.С. Рєзнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.О. Бегунц    В.В. Старостін   	
Повний текст постанови складено  24.02.2020 року