Ухвала
 
17 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 226/1657/18
провадження № 61-8132ск19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської центральної міської лікарні, третя особа - Мирноградська міська рада, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року в зазначеній вище справі. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, зокрема, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 409,60 грн.
 
У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, мотивоване тим, що у зв`язку з недостатнім розміром доходу вона позбавлена можливості сплатити судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір». Зазначає, що предметом спору у цій справі є захист її трудових прав, а сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги є суттєвою за її фінансових можливостей. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ухвалу Верховного Суду від 07 листопада 2019 року було направлено заявнику на вказану у касаційній скарзі адресу, проте вона повернулася до Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
 
Зазначена ухвала Верховного Суду була повторно направлено заявнику на вказану у касаційній скарзі адресу, проте вона також повернулася до Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Отже, розгляд касаційної скарги у цій справі здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
 
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
 
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.
 
За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом.
 
Як вбачається із інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року зареєстрована та оприлюднена 16 жовтня 2019 року, ухвала Верховного Суду від 07 листопада 2019 року зареєстрована та оприлюднена 08 листопада 2019 року.
 
Таким чином заявник мав можливість ознайомитися із вказаними судовими рішеннями.
 
Крім того слід зазначити, що заявником було отримано ухвалу Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року, оскільки в матеріалах касаційного провадження міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджується вручення заявнику копії ухвали 22 жовтня 2019 року, а тому ОСОБА_1 було відомо про те, що її касаційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з необхідністю сплати судового збору. 
 
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Станом на 17 лютого 2020 року заявник вказані в ухвалі Верховного Суду 
від 15 жовтня 2019 року недоліки не усунула. 
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. 
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 18 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської центральної міської лікарні, третя особа - Мирноградська міська рада, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вважати неподаною та повернути заявнику. 
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя            	                                      А. І. Грушицький