Ухвала
11 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 335/10523/15-к
провадження № 51-6152 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року щодо нього, 
встановив:
У касаційній скарзі засудженим порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та  процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.
У поданій касаційній скарзі засуджений не навів обґрунтування заявленої вимоги про скасування оспорюваних рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на  положення статей 84, 94, 370, 404, 407, 412, 414, 415, 419 цього Кодексу в  їх  взаємозв`язку. 
Крім того, у скарзі засуджений посилається на неповноту судового розгляду, що в  силу статей 433, 438 вказаного Кодексу не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. 
Вказуючи на істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону засудженим не наведено таких порушень, які в силу ст.  412  КПК є підставою для скасування ухвали цього суду з огляду на положення ст.  404 КПК.Також засуджений, ставлячи питання про скасування судових рішень і  призначення нового розгляду в суді першої інстанції, не врахував положення ст. 415  КПК, якою передбачені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, у скарзі засудженим не наведено обґрунтування явної несправедливості призначеного покарання, як це передбачено ст. 414 КПК.
Також ОСОБА_4 у поданій скарзі допускає суперечність, оскільки вказує на недоведеність його вини у вчиненому, водночас вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі  засудженого, а також не погоджується із розміром цивільного позову у справі.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                  ОСОБА_3