УХВАЛА

21 лютого 2020 року 
Київ
справа №500/1107/19
касаційне провадження №К/9901/1707/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шипуліної Т.М.,                      
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 у справі №500/1107/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимог,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 у лютому 2019 року звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 в сумі 15819,54грн. та від 11.02.2019 №Ф-1405-50 в сумі 18276,72грн.
Тернопільський окружний адміністративний суд рішенням від 05.08.2019 позовні вимоги задовольнив. 
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 04.12.2019 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 залишив без змін.
Головне управління ДПС у Тернопільській області 10.01.2020 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права та процесуального права.
Суд касаційної інстанції, вважає за необхідне зазначити, що з 08.02.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 №460-IХ. 
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону від 15.01.2020 №460-IХ, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №500/1107/19 є вимоги про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2018 в сумі 15819,54грн. та від 11.02.2019 №Ф-1405-50 в сумі 18276,72грн.
Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з наступного.
Судами встановлено, що згідно даних «Податковий блок. Облік платників податків»  у розділі «Реєстраційні дані» позивач 01.01.1997 зареєстрований як фізична особа-підприємець Заліщицькою районною державною адміністрацією та 21.01.2003 взятий на облік як платник єдиного соціального внеску.
Разом з тим, у відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 01.01.2017, на 01.01.2018, на 20.06.2018, на 30.10.2018, на 30.12.2018, на 06.02.2019 за критерієм пошуку - реєстраційний номер облікової кратки платника податків позивача 2448411258 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань записів не знайдено. Також, зазначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться у стані формування. Інформація про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрованих до 01.07.2004 та не включених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отримується в органі державної влади, в якому проводилась державна реєстрація
Судом першої інстанції було витребувано у Заліщицької районної державної адміністрації докази: щодо дати державної реєстрації, дати державної реєстрації припинення (якщо така проводилась), належним чином завірені копії документів що стосуються позивача , як фізичної особи-підприємця.
Заліщицька районна державна адміністрація листами від 22.07.2019 №01-13/92 та від 30.07.2019 №01-08/1310-55 повідомила про неможливість подання даних документів, оскільки при пошуку відповідної справи в архіві та при перевірці записів в журналах реєстрації таких не знайдено.
Суди дійшли висновку, що встановлені судом обставини справи та системний аналіз законодавчих норм свідчать, що позивач не є платником єдиного внеску, як фізична особа-підприємець, за відсутності належних доказів державної реєстрації позивача суб`єктом господарювання, що спростовує наявність у відповідача підстав для пред`явлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску.
Дана справа, призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
Разом з тим, у касаційній скарзі містяться застереження щодо застосування положень підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, утім такі доводи відповідача жодними доказами не підтверджені.
Інших випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За таких обставин суд касаційної інстанції вважає касаційну скаргу на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019, ухвалену за результатами апеляційного перегляду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 у справі щодо визнання протиправними та скасування вимог, необґрунтованою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 №460-IХ, -
У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінню ДПС у Тернопільській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 у справі №500/1107/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги.
2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду 	 	Т.М.Шипуліна  Л.І.Бившева  В.В.Хохуляк