Ухвала                                                                                         
 
26 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/42728/18
провадження № 61-13364св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,        Курило В. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Державний архів Київської області, 
 
розглянув заяву судді Бурлакова С. Ю. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Київської області про зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою Державного архіву Київської області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року у складі судді Савицького О. А. та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Савченка С. І., Фінагеєва В. О.,
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державного архіву Київської області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
05 вересня 2019 року справа № 761/42728/18 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Згідно з протоколом автоматизованої системи документообігу суду у касаційному провадженні № 61-13364св19 визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Зайцева А. Ю. та суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,         Курило В. П., Червинську М. Є. для розгляду касаційної скарги Державного архіву Київської області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва           від 27 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду                      від 20 червня 2019 року.
 
Перед початком розгляду справи про суті суддя   Бурлаков С. Ю. заявив самовідвід з тих підстав, що  ОСОБА_2 є чоловіком двоюрідної сестри судді ОСОБА_3 та одночасно обіймає посаду Голови Державної архівної служби України, у підпорядкуванні якої знаходиться Державний архів Київської області, з метою недопущення сумніву сторін у справі в об`єктивності та неупередженості судді та суду у розгляді справи.
 
Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку у демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).
 
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
 
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
 
Так у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).
 
Верховний Суд вважає, що поведінка судді Бурлакова С. Ю. не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи № 61-13364св19.
 
Однак, враховуючи значення, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді під час вирішення справи № 61-13364св19, заява про самовідвід підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтею 36 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву судді Бурлакова С. Ю. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Київської області про зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою Державного архіву Київської області на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року у складі судді Савицького О. А. та постанову Київського апеляційного суду від 20 червня 2019 року задовольнити. 
 
Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко    В. П. Курило