ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року	Львів	Справа № 140/3412/19 пров. № А/857/1033/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В., Макарика В.Я. 

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі №140/3412/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ КАФЕ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про заборону вчиняти дії (головуючий суддя першої інстанції Лозовський О.А., місце ухвалення м. Луцьк),-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ КАФЕ» звернулося з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання неправомірним рішення конкурсної комісії Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», оформленого протоколом засідання від 25.10.2019 №1 «Про затвердження конкурсної документації з проведення конкурсу на право використання комерційного досвіду та ділової репутації з метою забезпечення потреб пасажирів та організацій (надання послуг) на території рухомого складу філії «Українська залізнична швидкісна компанія» AT «Укрзалізниця» та на території ТПС Дарниця за повним циклом за договором комерційної концесії та агентськими договорами, оголошеного філією «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» 31.10.2019.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі №140/3412/19 відкрито провадження у даній справі.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що дана ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв`язку із недотриманням правил підсудності.
Зокрема апелянт вказує на те, що вказана справа територіально не підсудна Волинському окружному адміністративному суду, а повинна розглядатись в окружному адміністративному суді м. Києва, оскільки згідно статті 26 КАС України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Предметом спору у даній справі є рішення конкурсної комісії Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від 25.10.2019 №1, яким затверджено конкурсну документацію з проведення конкурсу на право використання комерційного досвіду та ділової репутації з метою забезпечення потреб пасажирів та організацій, тобто AT «Укрзалізниця» не приймала індивідуальних актів, а також не вчиняла будь - яких дій стосовно ТОВ «Вог Кафе». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження акціонерного товариства «Українська залізниця»: 03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, що відноситься до території Печерського району м. Києва. 
Крім того, відповідач зазначає, що дана справа не відноситься до юрисдикції адміністративних судів. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
Акціонерне товариство «Українська залізниця» створено відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування та Статуту AT «Українська залізниця», який затверджений постановою Кабінету міністрів України від З 1 жовтня 2018р №938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» і владними повноваженням не наділене.
Отже, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися в порядку господарської юрисдикції.
З урахуванням наведених обставин просить ухвалу про відкриття провадження у даній справі скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні матеріали і обговоривши підстави зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Частиною другою статті 312 КАС України (в редакції, чинній на час відкриття апеляційного провадження у даній справі) визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 – 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 294 КАС України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції  щодо  відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності. 
З урахуванням наведених вище норм КАС України, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» розглядається судом апеляційної інстанції  без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження).
Як уже зазначалось вище, згідно положень частини другої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Пунктом 5 частини першої статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зокрема відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.
Відтак, перегляду в апеляційному порядку підлягають ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження виключно прийняті з порушенням правил підсудності.
Стаття 20 КАС України встановлює розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.
Параграфом 3 Глави 2 КАС України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність).
Отже, апеляційний суд зазначає, що поняття «підсудність» та «юрисдикція» (підвідомчість) не є тотожними, тому з огляду на правила апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції, які встановлені статтями 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження цієї ухвали в частині юрисдикції не допускається, відповідно в цій частині доводи апелянта не розглядаються.
Аналогічна правова позиція буда висловлена Верховним Судом у постанові від 27.11.2018 р. у справі №804/35165/18.
Що стосується посилань відповідача у апеляційній скарзі на те, що вказана справа територіально не підсудна Волинському окружному адміністративному суду, а повинна розглядатись в окружному адміністративному суді м. Києва, то колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 4 КАС України визначено терміни, які вживаються у цьому Кодексі. Так, відповідно до пункту дев`ятого частини першої вказаної статті КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 25 КАС України).
За правилами частини другої статті 26 КАС України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 
Як слідує із пред`явленого позову, позивач, ТзОВ «ВОГ КАФЕ», оскаржує рішення конкурсної комісії Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», оформленого протоколом засідання від 25.10.2019 №1 «Про затвердження конкурсної документації з проведення конкурсу на право використання комерційного досвіду та ділової репутації з метою забезпечення потреб пасажирів та організацій (надання послуг) на території рухомого складу філії «Українська залізнична швидкісна компанія» AT «Укрзалізниця» та на території ТПС Дарниця за повним циклом за договором комерційної концесії та агентськими договорами, оголошеного філією «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» 31.10.2019.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує допущеними відповідачем порушеннями щодо порядку проведення конкурсу та оголошенням відповідачем конкурсу з суттєвими перевищеннями  наданих йому повноважень.
З наведеного вище слідує, що відповідач, AT «Укрзалізниця» не приймала індивідуальних актів, не вчиняла будь - яких дій чи бездіяльності щодо позивача ТОВ «ВОГ КАФЕ» як конкретної юридичної особи. 
Апелянтом долучено до матеріалів справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, відповідно до якого, місцезнаходження акціонерного товариства «Українська залізниця»: 03150, м. Київ, Печерський район, вул. Тверська, будинок 5.
Отже, за загальними правилами підсудності, визначеними КАС України, територіальна підсудність справ за позовами до юридичних осіб визначається за місцезнаходженням саме відповідача.
Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
За змістом ч. 1 статті 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» повторно наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Як зазначено Європейською комісією з прав людини рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».
Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали порушено правила підсудності, які визначені в статті 26 КАС України, а тому ухвала Волинського окружного адміністративного суду  від 17.12.2019 року про відкриття провадження у справі в частині підсудності підлягає скасуванню, а справа направленню за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Керуючись статтями 243, 294, 308, 311, 312, 315, 318, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» - задовольнити частково.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі №140/3412/19 про відкриття провадження у справі – скасувати, а справу направити за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її підписання суддею (суддями) та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	В. Я. Макарик