ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/432/19  Номер провадження 22-ц/814/310/20	Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г.  Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.
Суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк»
на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2019 року
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до місцевого суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 27.07.2017 року Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк, та ОСОБА_1 уклали Угоду про надання особистого кредиту № 591025755 шляхом підписання оферти та акцепту. На виконання умов вищевказаної Угоди позивачем надано відповідачу кредит у сумі 61700,00 грн., у строк з 27.07.2017 року до 27.07.2020 року.
       У зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за угодою станом на 11.10.2018 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 60353,15грн., за відсотками – 13728,38 грн., по комісії 42500,00 грн. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту нараховано неустойку, розмір якої на 25.10.2018 року становить 2450,00 грн. 
З урахуванням наведеного прохали стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 119831,53 грн. 

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2019 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитом в розмірі 60353,15 грн.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками, комісією та штрафом відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 967,41 грн. 

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, якийу поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, про задоволення позовних вимог в повному обсязі, вирішити питання судових витрат.
Зазначає, що місцевим судом безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсотках, комісії та штрафу, оскільки не взято до уваги, що укладений між сторонами кредитний договір складається не лише з Оферти та Акцепту. До кредитного договору також входять Анкета-Заява, Паспорт споживчого кредит у та Додаток №1 до Угоди про надання кредиту №591025755 від 27.07.2017 року, які є невід`ємною його частиною, та містять умови щодо нарахування відсотків за користування кредитом та штрафу у разі прострочення погашення кредиту. Зауважують, що з вказаними умовами відповідач була належним чином ознайомлена.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.07.2017 року Публічне акціонерне товариство Альфа-Банк та ОСОБА_1 уклали Угоду про надання особистого кредиту №591025755 шляхом підписання оферти та акцепту на укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755.
Відповідно до умов вищевказаного Договору, позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 61700,00 грн., у строк з 27.07.2017 року до 27.07.2020 року.
Умовами Договору встановлено обов`язок відповідача в порядку та на умовах, що визначені Договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки, в строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту.
Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем доказами, а саме Офертою, акцептом пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755, та додатком №1 до угоди про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755, анкетою-заявою про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», паспортом споживчого кредиту, розрахунком заборгованості. (а. с. 10-16).
Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором.

Внаслідок порушення умов договору відповідачем станом на 11.10.2018 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом - 60353,15 грн., за відсотками -13728,38 грн. та по комісії - 42500,00 грн. Станом на 25.10.2018 року розмір неустойки становить: штраф- 2450,00 грн.
На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, aле на дату подачі позовної заяви вимога не виконана. 

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, керуючись правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі 342/180/17-ц, виходив із того, що позивачем не надано підтверджень того, що саме наявні в матеріалах справи конкретні умови банківських послуг були запропоновані відповідачці на момент укладення договору, та вона була належним чином з ними ознайомлена. Також зазначено, що у анкеті-заяві відсутні домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, отже підстав для висновку про погодження відповідачем умов договору немає. 
При цьому, суд дійшов висновку, що надані банком акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755, та додаток №1 до угоди про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755 не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.

Проте, такі висновки місцевого суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, з урахуванням наступного.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні угоди ОСОБА_1 , разом з офертою про укладення угоди про надання особистого кредиту, була ознайомлена також з акцептом пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755, додатком №1 до угоди про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755, анкетою-заявою про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», паспортом споживчого кредиту, що підтверджується особистим підписом відповідача на вказаних документах (а. с. 11-16).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

       Висновок місцевого суду про те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані банком акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755, та додаток №1 до угоди про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755 розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755 разом з додатком №1 до угоди, є безпідставним та спростовується матеріалами справи.
       Так, зокрема, умови договору щодо нарахування процентів за користування кредитом, та штрафу за прострочення погашення заборгованості містяться як у оферті (п.3, п.13), так і в акцепті (п.3, п.13). Умови щодо нарахувань по кредиту також визначені у додатку №1 до угоди про укладення угоди про надання особистого кредиту №591025755, детально описані та наведено графік погашення заборгованості на весь період кредитування. Вказаний додаток №1 датовано 27.07.2017 року та містить особистий підпис ОСОБА_1 
       Паспортом споживчого кредиту, який також підписаний відповідачем, визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань клієнта (п.3), інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача (п.4), та порядок повернення кредиту (п.5). 
       Отже, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач була ознайомлена з умовами угоди про надання кредиту, при цьому, належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконала, що призвело до утворення заборгованості.

       За таких обставин позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат. 

Здійснюючи розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, колегія суддів виходить з наступного. 

За подачу позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. (а.с.1,2), та за подачу апеляційної скарги 2881,50грн. (а.с.140, 150).

Оскільки позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволено у повному обсязі, то стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає судовий збір в загальному розмірі 4802,50 грн.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», - задовольнити.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2019 року, - скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором, а саме: за кредитом - 60353,15 грн.; по відсотках - 13728,38 грн.; по комісії - 42500,00 грн.; штраф – 2450,00 грн., а всього – 119831 грн. 53 коп (сто дев`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять одна грн. 53 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір у сумі 4802,50 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ                                                Т.О. Кривчун

СУДДІ                                                        П.С. Абрамов

Л.І. Пилипчук