ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України
19 лютого 2020 року

м. Харків
справа № 639/4436/17

провадження № 22-ц/818/428/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого – Пилипчук Н.П.,

суддів – Кругової С.С., Маміної О.В., 
учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Харківводоканал»

відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 

третя особа : - ОСОБА_4 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу 
за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Єрмоленко В.Б. в залі суду в м. Харкові, 
В С Т А Н О В И В :
Комунальне підприємство «Харківводоканал» 26.07.2017 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3 особи- ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.10.2013 р. по 31.10.2016 р. з централізованого водопостачання в сумі 3399,21 грн., централізованого водовідведення у розмірі 2277,88 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 203,06 грн., інфляційних витрат-1391,50 грн. , а також судового збору.
В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «Харківводоканал» та споживачами. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання » № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду згідно з встановленими тарифами на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідачі зареєстровані і мешкають в квартирі АДРЕСА_1 та є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються на підставі відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 , повинні регулярно у встановлені законом строки оплачувати вартість наданих їм підприємством послуг водопостачання і водовідведення, але свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконують, в результаті чого утворилася заборгованість. 3 особи, які зареєстровані в квартирі , мають 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами, відповідачі- ОСОБА_1 та його дружина користуються 75-процентною знижкою на комунальні послуги, які враховані при нарахуванні плати.
В подальшому, позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.10.2013 р. по 31.07.2018 р. за надані послуги з централізованого водопостачання в сумі 6663,29 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення-4605,59 грн., інфляційні витрати у розмірі 1877,84 грн., 3% річних від простроченої суми-357,67 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за період з 09.12.2013 р. по 31.07.2018 р. за надані послуги централізованого водопостачання -6605,77 грн. , послуги централізованого водовідведення -4583,08 грн., інфляційні витрати -1877,36 грн., 3% річних від простроченої суми- 357,36 грн., а всього – 13423,57 грн., а також судові витрати по 533,33 грн. з кожного.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківводоканал» відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2019 року скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Апеляційна скарга ОСОБА_1  мотивована тим, що судом було безпідставно не застосовано позовну давність до спірних правовідносин, оскільки матеріали справи не місять даних про те, що відповідачі ніколи не визнавали існування у них боргу перед позивачем та ніколи не вчиняли дії , що свідчили б про визнання ними свого боргу. Також вказує, що матеріали справи не місять жодного доказу про скасування судового наказу або відмову у видачі судового наказу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані позивачем послуги у сумі 7271,65 грн., інфляційних витрат-1391,50 грн. 3% річних від простроченої суми в сумі 203,06 грн. Також посилається на те, що з матеріалів справи не вбачається будь-яких дій з боку позивача, направлених на укладання договору надання відповідних послуг. Також не вбачається й того факту, що відповідач будь-яким чином ухилявся від підписання відповідного договору. Зазначає, що з розрахунку позивача вбачається, що чотири особи зареєстрованих в квартирі, які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення мають пільги, однак з розрахунку не встановлено, які саме особи звільнені від сплати послуги, не надано доказів надсилання відповідних рахунків або вимоги щодо сплати за послуги водопостачання та водовідведення. Вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно вирішив стягнути вказану заборгованість солідарно із відповідачів, оскільки договір не укладався, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції до травня 2018 р.) не встановлював солідарної відповідальності споживачів. Така відповідальність запроваджена з 01.05.2019 р. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 р. Також зазначає, що судом не було враховано, що ОСОБА_2 з вересня 2012 р. фактично не мешкає за вказаною адресою, а перебуває у м.Києві, а на даний час працює у Республіці Польща. 
ОСОБА_3 надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити. Відзив мотивований тим, що судом не було враховано, що у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази скасування судового наказу або відмови у видачі судового наказу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані позивачем послуги у сумі 7271,65 грн., інфляційних витрат-1391,50 грн. 3% річних від простроченої суми в сумі 203,06 грн. Суд першої інстанції не перевірив розрахунку позивача, та не врахував той факт, що відповідачі із ними категорично не погоджуються. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про солідарне стягнення заборгованості із відповідачів . Також невірно вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Посилається на те, що у матеріалах справи відсутні договори, за якими виникав б солідарний обов`язок відповідачів перед позивачем щодо сплати заборгованості за надані послуги. судом не було враховано, що ОСОБА_2 з вересня 2012 р. фактично не мешкає за вказаною адресою, а перебуває у м.Києві, а на даний час працює у Республіці Польща. Вказує на порушення судом норм процесуального права, а саме, що не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду відповідача ОСОБА_2 та не було залучено до участі у справі правонаступників третьої особи ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також вказує, що суд проігнорував факт сплати судового збору позивачем не в повному обсязі. Крім того, зазначає, що суд не мав права приймати до розгляду заяву про збільшення позовних вимог, оскільки така заява була подана із порушення норм ЦПК України. 
Представник КП «Харківводоканал» надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.  Відзив мотивований тим, що доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази скасування судового наказу спростовуються матеріалами справи, до позовної надана копія ухвали від 26.12.2016 року про скасування судового наказу у справі № 639/9164/16-ц. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо застосування строків позовної давності, а доводи апелянта  в цій частині є безпідставними та необґрунтованими. Також посилається на те, що доказів відмови КП «Харківводоканал» Відповідачам в укладенні договору на надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не надано, як і доказів ненадання відповідних послуг. Вказує, що діючим законодавством не передбачено обов`язку виконавця послуг направляти окремі рахунки на оплату відповідних послуг, якщо споживачі мешкають за однією адресою, до того ж, нарахування плати здійснюється за єдиним особовим рахунком і документів про його розподіл Відповідачами не надавалось ані КП «Харківводоканал», ані суду. Позивач направляє єдиний рахунок за адресою житлового приміщення, до якого надаються відповідні послуги.Оскільки послуги водопостачання та водовідведення надаються до квартири відповідачів через системи водопостачання та водовідведення, встановити чіткий об`єм послуг наданих кожному відповідачу неможливо, через що зобов`язання щодо надання і сплати наданих послуг є солідарним.Доказів того, що позивачем невірно нараховується плата за надані послуги , у тому числі з урахуванням пільги, суду не надано. Також вказує, що до КП «Харківводоканал» жоден з відповідачів не звертався із заявою про здійснення перерахунку плати у зв`язку з не проживанням ОСОБА_2 і не надавав відповідних офіційних документів.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням ціни позову та малозначності справи, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі
Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що в квартирі  АДРЕСА_1   в спірний період були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , 3 особа- ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку. Квартира належить відповідачам, 3 особі- ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3 особа- ОСОБА_4 є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються Комунальним підприємством «Харківводоканал» на підставі відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 .
Згідно із зведеною карткою абонента  за відповідачами  станом на 31.07.2018 р існує заборгованість за  надані послуги водопостачання , починаючи з 01.10.2013 р. в сумі 6663,29 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення-4605,59 грн. , інфляційні витрати-1877,84 грн., 3% річних від простроченої суми-357,67 грн.
Судовим наказом Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.12.2016 р. стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 7271,65 грн.
Ухвалою суду від 26.12.2016 р. задоволена заява ОСОБА_1 та скасовано зазначений судовий наказ ( а.с. 218).
3 особи-  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_4  користувались пільгами на підставі п. 5 частини 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою інвалідам війни та прирівняним до них особам  надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають 75-процентну знижку за користування комунальними послугами за положеннями п. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідач ОСОБА_3 пільги не має.
3 особа-  ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 217).
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог КП «Харківводоканал» з урахуванням права відповідачів на пільги щодо сплати комунальних послуг в межах строку позовної давності.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками з наступних підстав.
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності ( частина перша статті 355 ЦК України) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу).
Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.
Відповідно до п. 1 та 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відсутність укладеного між сторонами у справі договору не виключає виникнення у відповідачів зобов`язання щодо сплати послуг, які фактично надавались позивачем.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст.ст. 525, 526 ЦК України).
Встановлено та не заперечується сторонами, що надані КП «Харківводоканал» послуги відповідачами оплачувались не у повному обсязі.
Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (надалі Правила).
Відповідно до підпункту 1 пункту 29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).
Споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім`ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою (п.п. 3 п. 29 Правил).
Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Доводи апелянта про те, що відповідачка ОСОБА_2 не отримує послуги з водопостачання та водовідведення не приймаються колегією суддів, оскільки належних доказів на підтвердження звернення ОСОБА_2 до позивача у встановленому порядку із заявою про зменшення розміру плати за послуги водопостачання та водовідведення матеріали справи не містять.
Крім того з наданої копії трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що вона звільнена з роботи у м.Харкові в квітні 2013, з жовтня 2014 по травень 2018 працювала в ТОВ «Ашан» ( а.с. 204-206). Працевлаштування ОСОБА_2 у Польщі з жовтня 2018 р. не відноситься до періоду стягнення заборгованості за надані послуги та не виключає її обов`язків власника частини квартири ( а.с. 207,255-257).
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання -6605,77 грн. , послуги централізованого водовідведення -4583,08 грн., інфляційні витрати -1877,36 грн., 3% річних від простроченої суми- 357,36 грн.за період з 09.12.2013 р. по 31.07.2018 р. знаходиться в межах строку позовної давності.
Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що про скасування судового наказу або відмову у видачі судового наказу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані позивачем послуги у сумі 7271,65 грн., інфляційних витрат-1391,50 грн. 3% річних від простроченої суми в сумі 203,06 грн спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2016 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачів в сумі 7271,65 грн. , що відповідає сумі заборгованості за послуги  за період з 01.10.2013 р. по 31.10.2016 р., заявлені у позові.
Із змісту ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова 26.12.2016 вбачається, що судовий наказ був виданий про стягнення заборгованості саме за період з 01.10.2013 року по 31.10.2016 року.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Згідно положень ч.1 та 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.
До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.
Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судовий наказ відповідно до вимог ЦПК України, є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.
Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові у справі № 6-214цс14 від 21.01.2015 року.
Отже, вірним є висновок суду про те, що в межах позовної давності є період з 09.12.2013 р. по 31.07.2018 р.
Щодо доводів апелянта про ненаправлення відповідачам окремих рахунків на сплату комунальних послуг, про те, що із розрахунку заборгованості неможливо встановити як нараховувалися пільги колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно з пунктами 4 та 5 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб у межах середніх норм споживання.
Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.
Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені -пунктами 4 - 6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 100 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 100-процентна відповідна знижка плати.
Крім того, за положеннями пункту 5 статті 12 цього Закону учасникам бойових дій надається 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб у межах середніх норм споживання.
Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.
Площа житла, на яку нараховується 75-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 75 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 75-процентна відповідна знижка плати.
Отже, інваліди війни та члени їх сімей, ветерани війни та члени їх сімей; учасники бойових дій та члени їх сімей як власники і користувачі жилих приміщень та споживачі комунальних послуг мають пільги на їх оплату відповідно до свого статусу та належності до складу сім`ї пільговика.
З матеріалів справи вбачається, що особистий рахунок № НОМЕР_1 відкритий за адресою: в АДРЕСА_2   на ОСОБА_6 . 
Доказів того, що за вказаною адресою відкриті інші особові рахунки на інших власників квартири відсутні. 
Згідно із зведеною карткою абонента  за відповідачами  станом на 31.07.2018 р існує заборгованість за  надані послуги водопостачання , починаючи з 01.10.2013 р. в сумі 6663,29 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення-4605,59 грн. , інфляційні витрати-1877,84 грн., 3% річних від простроченої суми-357,67 грн. Вказані нарахування відбувалися за встановленими тарифами на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення , з урахуванням пільг, які мають 4 особи. 
З огляду на те, що оплата за надані послуги з водопостачання та водовідведення обчислюється , виходячи із зареєстрованих у квартирі осіб , відповідно до передбачених нормативів питного водопостачання , норм споживання на кожного споживача та не залежить від площі приміщення, ОСОБА_4 , яка має 100-процентну пільгу, звільняється від оплати.
Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо солідарного обов`язку сплати заборгованості. 
Так, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають 75-процентну знижку за користування комунальними послугами за положеннями п. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідач ОСОБА_3 пільги не має.
Отже заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання -6605,77 грн. , послуги централізованого водовідведення -4583,08 грн., інфляційні витрати -1877,36 грн., 3% річних від простроченої суми- 357,36 грн.за період з 09.12.2013 р. по 31.07.2018 р., тобто в межах позовної давності підлягає стягненню в з відповідачів із урахуванням пільг. 
Так, з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають 75-процентну знижку підлягає стягненню заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі 1651,44 грн з кожного, заборгованість за надані послуги централізованого водовідведення 1145,77 грн. з кожного, 3% річних від простроченої суми – 89,34 грн. з кожного та інфляційні витрати -469,34 грн. 
З  ОСОБА_3 підлягає стягненню заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі 3302,88 грн, заборгованість за надані послуги централізованого водовідведення 2291,54 грн., 3% річних від простроченої суми – 178,68 грн. та інфляційні витрати -938,68 грн.
Також, колегія суддів не може погодитись з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат. 
Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій і в силу положень п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому суд не повинен був під час вирішення питання відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України про розподіл судових витрат стягувати судовий збір за подання позову до суду саме з відповідача ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже судовий збір у розмірі 1600 грн. підлягає стягненню з відповідачів  ОСОБА_2 ОСОБА_3 в рівних частинах по 800 грн. з кожного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2019 року - скасувати, ухвалити нове.
Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за період з 09.12.2013 р. по 31.07.2018 р. за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі по 1651,44 грн з кожного, заборгованість за надані послуги централізованого водовідведення по 1145,77 грн. з кожного, 3% річних від простроченої суми – 89,34 грн. з кожного та інфляційні витрати -469,34 грн. з кожного. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за період з 09.12.2013 р. по 31.07.2018 р. за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі 3302,88 грн, за надані послуги централізованого водовідведення 2291,54 грн., 3% річних від простроченої суми – 178,68 грн. та інфляційні витрати -938,68 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1600 грн., в рівних частинах по 800 грн. з кожного.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –                                                             Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                С.С. Кругова        

                                                                       О.В. Маміна