П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
18 лютого 2020 року                                                                                  м. Київ
 
Справа № 22-438                                             Головуючий у1-й інстанції - Плахотнюк К. Г.
Унікальний № 752/13129/16-ц                                                          Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Гаращенка Д. Р.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
                    за участю секретаря                           Пузикової В. В.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голосіївська районна рада міста Києва в особі Комісії з припинення Голосіївської районної ради міста Києва, Комунальне підприємство «Голосіїво-будінвест», про зобовязання вчинити певні дії,-
 
у с т а н о в и л а:
 
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Голосіївська районна рада міста Києва в особі Комісії з припинення Голосіївської районної ради міста Києва, КП «Голосіїво-будінвест», про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила зобов`язати ОСОБА_2 звільнити незаконно зайняту територію мансардного поверху площею 1 000 кв. м., в тому числі її реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 .
15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення свого позову шляхом заборони ОСОБА_2 , її сину - ОСОБА_3 , та іншим особам, які діють за розпорядженням ОСОБА_4 , знаходитися на території мансардного поверху площею 1 000 кв. м., в тому числі на території її реконструйованої квартири АДРЕСА_1 та проводити будь-які ремонтно-будівельні роботи.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року заяву   ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи,  порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову, якою її заяву задовольнити (а.с.92-94). 
В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду не надходило.
 
В суд апеляційної інстанції представник Голосіївської районної ради міста Києва в особі Комісії з припинення Голосіївської районної ради міста Києва не з`явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв`язку зворотне повідомлення про вручення  07 лютого 2020 року уповноваженій особі Голосіївської районної ради міста Києва в особі Комісії з припинення Голосіївської районної ради міста Києва судового повідомлення про розгляд справи призначений на 18 лютого 2020 року. ОСОБА_2 13 січня 2020 року та 11 лютого 2020 року була повідомлена про дату, місце та час апеляційного розгляду за адресою електронної пошти, указаною в апеляційній скарзі.  
Ураховуючи наведені обставини у контексті положень ч. 2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників справи, які не з`явились. 
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню  з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2017 року вже було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення цього позову до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, якою заборонено ОСОБА_2 та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи на території мансардного поверху площею 1 000 м. кв., в тому числі реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 .
          У справі № 752/13129/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії відсутнє судове рішення щодо скасування вже вжитого судом 15 серпня 2017 року зазначеного вище заходу забезпечення позову.
Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову, заявленого до   ОСОБА_2 , вже було вжито судом, і це забезпечення на момент звернення до суду з повторною заявою про забезпечення позову не скасоване.
 
          При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні питання забезпечення позову, є доведеними.
Висновки суду щодо наявності підстав для залишення без задоволення заяви про забезпечення позову відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.
Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.
Як зазначено у  постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову -  це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з  урахуванням  доказів,  наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,  пересвідчитися,  зокрема,  в тому, що між сторонами дійсно виник  спір  та  існує  реальна  загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних  вимог,  дані  про  особу  відповідача,  а  також відповідність виду забезпечення позову,  який просить  застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
          З матеріалів справи убачається, що ухвалою Голосіївського районного суду від 15 серпня 2017 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, заборонено ОСОБА_2 та іншим особам проводити будь-які будівельні роботи на території мансардного поверху площею 1 000 м., в тому числі реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 .
Доводи скарги стосовно того, що ухвала  Голосіївського районного суду від 15 серпня 2017 року припинила свою дію, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне. 
Як встановлено апеляційним розглядом та зазначає сама ОСОБА_1 у своїй скарзі, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, яке було залишене без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року, позов ОСОБА_1 був задоволений. 
Однак постановою Верховного Суду від 07 серпня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2  задоволено частково, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року і постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
За таких обставин, оскільки рішення суду не набрало законної сили і справа перебуває на новому розгляді у районному суді, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Голосіївського районного суду від 15 серпня 2017 року, не припинили свою дію і вказана ухвала є чинною.
          З урахуванням викладених обставини, колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо необхідності залишення без задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вказані заходи вже було вжито Голосіївським районним судом та в матеріалах справи відсутні дані про скасування таких заходів.
Інших доводів щодо неправильності оскаржуваної ухвали апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної  ухвали немає.
Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
 
Повний текст постанови складений 21 лютого 2020 року.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 Д. Р. Гаращенко
 
Т. О. Невідома