Постанова
іменем України
11 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 175/1229/17
провадження № 51-4197 км 19
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,                                                    
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                            № 12016040000000916.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 2 ст. 286 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі              на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами                   на строк 3 роки. 
Позовні вимоги ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ПАТ «Страхова група «ТАС»,                      ФОП ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_8 задоволено частково.                      Зокрема, стягнуто з ФОП ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9                    25 744,53 грн матеріальної шкоди, 250 000 грн моральної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_10 250 000 грн моральної шкоди та 76090,38 грн в якості відшкодування шкоди, заданої у зв`язку зі смертю годувальника. 
Прийнято рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2019 року відмовлено                   в задоволенні клопотання представника цивільного відповідача ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_8 , а апеляційну скаргу – повернуто. 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник цивільного відповідача ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду щодо ОСОБА_8 вважає поважними. Вказує, що про дату проголошення вироку цивільний відповідач не повідомлявся, а копія судового рішення йому у визначеному процесуальним законом порядку не направлялась. Тому, отримавши 13 червня 2019 року копію вироку суду щодо ОСОБА_8 , представник цивільного відповідача намагався реалізувати право на апеляційне оскарження, однак апеляційний суд безпідставно відмовив                             у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернув апеляційну скаргу, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Позиції учасників судового провадження
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направили заперечення на касаційну скаргу представника цивільного відповідача, в яких вказали на законність                                   й обґрунтованість ухвали апеляційного суду та просили залишити її без зміни.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вказала на незаконність ухвали апеляційного суду, просила її скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України                (далі – КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим                                   і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно                     з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно                              до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні                      і достатні мотиви та підстави його ухвалення.     
Ухвала апеляційного суду про відмову представнику цивільного відповідача                    в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку щодо ОСОБА_8 та про повернення апеляційної скарги зазначеним вимогам закону не відповідає.
Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК).
Як убачається з матеріалів справи, вирок суду першої інстанції                               щодо ОСОБА_8 проголошено 15 квітня 2019 року, а апеляційну скаргу представник цивільного відповідача подав 26 червня 2019 року, тобто                                  з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження представник цивільного відповідача в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження послався на те, що не знав про постановлення судом обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 , оскільки не був повідомлений про дату судового засідання, а копія вироку в установленому законом порядку йому не направлялась. Тому після отримання 13 червня 2019 року копії вироку він зміг скористатись правом на його апеляційне оскарження. 
Однак, зазначені представником цивільного відповідача обставини апеляційний суд визнав неповажними та недостатніми для поновлення пропущеного строку.                           Відповідне рішення апеляційний суд мотивував тим, що цивільний відповідач та його представник знали про існування кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , брали участь у попередніх судових засіданнях, а тому мали об`єктивну можливість дізнатися результат судового розгляду, в тому числі через Єдиний державний реєстр судових рішень, та своєчасно оскаржити вирок.    
З таким рішенням колегія суддів не погоджується з огляду на таке.
Так, поважними причинами пропуску строку на оскарження є ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду                  у визначений законом строк.
Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції тривав близько півтора року                               і закінчився 15 квітня 2019 року постановленням обвинувального вироку. 
Останнє судове засідання за участю цивільного відповідача та його представника відбулось 21 червня 2018 року, після цього участі в судових засіданнях, в тому числі й під час проголошення майже через рік – 15 квітня 2019 року вироку, цивільний відповідач та його представник не брали. При цьому в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про повідомлення зазначених учасників про дату, час та місце судових засідань, а також про направлення їм копії вироку суду.
З огляду на це, підстав вважати неспроможними доводи представника цивільного відповідача про те, що він не знав про постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 і копію вироку отримав лише 13 червня 2019 року,             а тому не мав можливості своєчасно його оскаржити, в апеляційного суду              не було.
На думку колегії суддів, обставини, на які представник цивільного відповідача послався у своєму клопотанні, які не спростовані матеріалами кримінального провадження, об`єктивно ускладнили можливість останнього своєчасно звернутися з апеляційною скаргою на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 , а отже можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.
Проте апеляційний суд зазначені доводи відхилив, чим фактично позбавив цивільного відповідача передбаченого законом права  на апеляційне оскарження судового рішення.
Допущені апеляційним судом порушення вимог процесуального закону з огляду на положення ст. 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.
За таких обставин, касаційна скарга представника цивільного відповідача підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження – скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене                          та ухвалити рішення, яке б відповідало вимогам закону.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 липня 2019 року скасувати                        і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                          ОСОБА_3