Єдиний унікальний номер 243/5460/18 
Номер провадження 22-ц/804/275/20        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року                                         Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді                         Соломахи Л.І.,
суддів                                         Агєєва О.В., Канурної О.Д.,
за участю 
секретаря судового засідання                  Самойленко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 243/5460/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" про стягнення заборгованості по заробітній платі за апеляційною скаргою відповідача - Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року у складі судді Проніна С.Г., -
В С Т А Н О В И В:
В червні 2018 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" (далі ПрАТ "Концерн Стирол") про стягнення заборгованості по заробітній платі.
Зазначав, що перебуває у трудових відносинах з ПрАТ "Концерн Стирол".
З січня 2017 року роботодавець перестав виплачувати йому заробітну плату, тому за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 55 648, 42 грн., а саме: за січень 2017 року - 8 542,28 грн., за лютий 2017 року - 8 560,05 грн., за березень 2017 року - 8 757,41 грн., за квітень 2017 року - 9 257,41 грн., за травень 2017 року - 637,27 грн., за червень 2017 року - 3 533,51 грн., за липень 2017 року - 3 533,51 грн., за серпень 2017 року - 3 533,51 грн., за вересень 2017 року - 3 533,51 грн.
Нарахування йому заробітної плати у зазначених сумах підтверджується Індивідуальними відомостями за формою ОК-5 з Пенсійного фонду України, а факт її невиплати може бути підтверджений випискою з карткового рахунку, на який відповідач перераховував йому заробітну плату.
Посилаючись на те, що до теперішнього часу заборгованість по заробітній платі йому не виплачена, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 55 648,42 грн. (а.с. 1 - 3).
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ "Концерн Стирол" на користь ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати за січень 2017 року у сумі 4 981,28 грн., з якої підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ПрАТ "Концерн Стирол" на користь держави судовий збір у сумі 62,72 грн. (а.с. 167 - 170).
Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 знаходиться з ПрАТ "Концерн Стирол" у трудових відносинах.
Згідно наданих позивачем Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , які сформовані станом на 05 червня 2018 року, страхувальником ОСОБА_1 в період з січня 2017 року по вересень 2017 року було ПрАТ "Концерн Стирол", страхові внески за цей період не сплачувались, сума заробітку у січні 2017 року склала 8 542,28 грн., у лютому 2017 року - 8 560,05 грн., у березні 2017 року - 8 757,41 грн., у квітні 2017 року - 9 257,41 грн., у травні 2017 року - 6 397,23 грн., у червні 2017 року - 3 533,51 грн., у липні 2017 року - 3 533,51 грн., у серпні 2017 року - 3 533,51 грн., у вересні 2017 року - 3 533,51 грн.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на 12 липня 2018 року місцезнаходженням ПрАТ "Концерн Стирол" є м. Горлівка Донецької області, відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення відсутні.
Наказом ПрАТ "Концерн Стирол" № 1341/1 від 15 квітня 2014 року "Про зупинення виробництва на всіх структурних підрозділах концерну" через нестабільну та небезпечну ситуацію у м. Горлівка здійснено повну зупинку технологічних процесів на всіх виробничих структурних підрозділах концерну.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 12018050510000891 від 28 квітня 2018 року Слов`янським відділом поліції ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування за повідомленням ПрАТ "Концерн Стирол" про те, що у червні 2014 року невстановлені озброєні особи на території ПрАТ "Концерн Стирол" вчинили дії, пов`язані з захопленням приміщень та майна підприємства.
Відповідно до науково-правового висновку Торгово-промислової палати України від 28 листопада 2017 року № 3799/2/21-10.2, наданого ПрАТ "Концерн Стирол", унеможливлення виконання обов`язку, передбаченого частиною першою статті 47, частиною першою статті 83 і статтею 116 КЗпП України, а саме провести розрахунок з кожним звільненим працівником у день звільнення, спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: актами тероризму на території міста Горлівка Донецької області, яке знаходиться під контролем незаконних збройних формувань, які, починаючи з квітня 2014 року і на поточну дату продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо.
Згідно виписки з карткового рахунку №  НОМЕР_3 за період з 01 січня 2014 року по 17 липня 2018 року, відкритому в ПАТ "Державний ощадний банк" на ім`я ОСОБА_1 , наданою на виконання ухвали суду про забезпечення доказів, в період з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2019 року за договором 27-13/210 від 10 лютого 2015 року ПрАТ "Концерн Стирол" було зараховано заробітну плату:
- 13 січня 2017 року заробітну плату за грудень 2016 року у сумі 2 085,00 грн.;
- 20 січня 2017 року заробітну плату за грудень 2016 року у сумі 1 043,00 грн.;
- 23 січня 2017 року заробітну плату за грудень 2016 року у сумі 1 564,00 грн.;
- 24 січня 2017 року заробітну плату за грудень 2016 року у сумі 785,00 грн.;
- 25 січня 2017 року заробітну плату за грудень 2016 року у сумі 792,00 грн.;
- 27 січня 2017 року заробітну плату за грудень 2016 року у сумі 681,81 грн.;
- 21 лютого 2017 року заробітну плату за січень 2017 року у сумі 1 019,00 грн.;
- 01 березня 2017 року заробітну плату за січень 2017 року у сумі 1 430,00 грн.;
- 02 березня 2017 року заробітну плату за січень 2017 року у сумі 652,00 грн.;
- 13 квітня 2017 року заробітну плату за січень 2017 року у сумі 460,00 грн.
Відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наданого ПрАТ "Концерн Стирол" до Бахмутської ОДПІ ГУ ДФС з урахуванням уточнення 25 серпня 2018 року, нарахована заробітна плата ОСОБА_1 у лютому 2017 року склала "-8 268,16 грн.", "-291,89 грн." (сума нарахованого єдиного соціального внеску склала "-1 819,00 грн.", "-64,21 грн."), у березні 2017 року сума нарахованої заробітної плати склала "-8 757,41 грн." (сума нарахованого єдиного соціального внеску склала "-1 926,63 грн."), у квітні 2017 року сума нарахованої заробітної плати склала "-9 257,41 грн." (сума нарахованого єдиного соціального внеску склала "-2 036,63 грн."), у травні 2017 року сума нарахованої заробітної плати склала "-2 261,07 грн.", "-4 136,16 грн." (сума нарахованого єдиного соціального внеску склала "-497,44 грн.", "-909,95 грн."), у червні 2017 р. сума нарахованої заробітної плати склала "-3 533,51 грн." (сума нарахованого єдиного соціального внеску склала "-777,37 грн."), у липні 2017 року сума нарахованої заробітної плати склала "-3 533,51 грн." (сума нарахованого єдиного соціального внеску склала "-777,37 грн."), у серпні 2017 року сума нарахованої заробітної плати склала "-3 533,51 грн." (сума нарахованого єдиного соціального внеску склала "-777,37 грн."), у вересні 2017 року сума нарахованої заробітної плати склала "-3 533,51 грн." (сума нарахованого єдиного соціального внеску склала "-777,37 грн.").
Згідно Індивідуальних відомостей Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про застраховану особу ОСОБА_1 за формою ОК-7 від 03 жовтня 2018 року, наданих відповідачем, заробітна плата ОСОБА_1 за 2017 рік становить: січень 2017 року - 8 542,28 грн., лютий 2017 року - 0,00 грн., березень 2017 року - 0,00 грн., квітень 2017 року - 0,00 грн., травень 2017 року - 0,00 грн., червень 2017 року - 0,00 грн., липень 2017 року - 0,00 грн., серпень 2017 року - 0,00 грн., вересень 2017 року - 0,00 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано, що забезпечує реалізацію одного із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці.Обов`язок щодо нарахування заробітної плати та надання відомостей про розмір нарахованої заробітної плати законодавець покладає саме на роботодавця.
З наданих позивачем індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України вбачається наявність нарахованої заробітної плати за спірний період. Однак відповідачем 25 серпня 2018 року подано до органу Державної фіскальної служби України уточнений звіт про нараховану позивачу заробітну плату, яким були внесені зміни у суми доходу, у зв`язку з чим суд приймає відомості персоніфікованого обліку про застраховану особу ОСОБА_1 з врахуванням їх корегування відповідачем. З урахуванням уточнених відомостей персоніфікованого обліку заробітна плата ОСОБА_1 у ПрАТ "Концерн Стирол"за січень 2017 року склала 8 542,28 грн., за період з лютого 2017 року по вересень 2017 року - 0,00 грн. 
Згідно виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 відповідачем перерахована заробітна плата за січень 2017 року у загальній сумі 3 561,00 грн., а тому заборгованість відповідача по заробітній платі позивачу за січень 2017 року складає 4 981,28 грн. (8 542,28 - 3 561,00), з якої підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі.
Відповідачем не надано суду доказів того, що в Індивідуальних відомостях про застраховану особу Пенсійного фонду України за січень 2017 року внесено неправильні відомості щодо нарахованої позивачу страхувальником ПрАТ "Концерн Стирол" заробітної плати та доказів про виплату позивачу заробітної плати за січень 2017 року у повному розмірі - у сумі 8542,28 грн. за вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів.
Позивачем не надано суду доказів про те, що у спірний період з лютого 2017 року по вересень 2017 року він виконував трудові обов`язки. Відповідач такий факт не визнає та посилається на те, що у цей період позивач не міг виконувати трудові обов`язки у зв`язку із повною ще у квітні 2014 року зупинкою виробництва та подальшим у червні 2014 року захопленням підприємства незаконними збройними угрупуваннями. Підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з лютого 2017 року по вересень 2017 року відсутні (а.с. 167 - 170).
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач - ПрАТ "Концерн Стирол" в апеляційній скарзі посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцезнаходженням відповідача є м. Горлівка Донецької області. З квітня 2014 року в Донецькій та Луганській областях почалися масові заворушення та заколоти, які супроводжувалися захватом адміністративних та приватних будівель, збройними сутичками, що призвели до загрози загибелі мирного населення та загальної дестабілізації ситуації. 
Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на сході України. 
Зважаючи на місцезнаходження відповідача (м. Горлівка Донецької області) та дію надзвичайних та непередбачуваних обставин (масові заворушення і заколоти, які супроводжувалися захватом адміністративних та приватних будівель, збройними сутичками, що призвели до загрози загибелі мирного населення та загальної дестабілізації ситуації, внаслідок чого було розпочато антитерористичну операцію), існуючу загрозу обстрілів і потрапляння засобів ураження по інфраструктурі підприємства та неможливість забезпечення безпеки технологічних процесів, пов`язаних з використанням особливо небезпечних речовин, а також з метою збереження життя і здоров`я як працівників концерну, так і мешканців міста, відповідно до наказу № 1341/1 від 15.04.2014 року відповідачем було прийнято рішення про повну зупинку виробництва. 
З травня 2014 року по січень 2017 року, працівникам які знаходились у м. Горлівка та не мали можливості працювати на зупиненому виробництві, виплачувалось матеріальна допомога. З січня 2017 року у зв`язку з погіршенням фінансового стану підприємства відповідач втратив можливість виплачувати допомогу працівникам, які не переїхали на підконтрольну територію і залишились у м. Горлівка.Також відповідач остаточно втратив наприкінці січня 2017 року контроль над незахопленими залишками майна підприємства, пов`язаного з його фактичним привласненням з боку керівництва самопроголошеної незаконної влади так званої "ДНР".
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції визнав встановленою ту обставину, що відповідачем ніби то було нараховано позивачу заробітну плату за січень 2017 року в сумі 8 542,28 грн. 
Проте судом не врахована інформація, надана відповідачем в додаткових поясненнях №1109/09-19 від 10.09.2019 року, в яких зокрема вказувалось, що надана відповідачем Інформаційна довідка Пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 03.10.2018 року на даний час не в повній мірі відображає інформацію щодо нарахувань за 2017 рік, у зв`язку з цим відповідачем разом із вказаними додатковими поясненнями було подано клопотання про витребування з ПФУ актуальних на даний час відомостей за формою ОК-7. При спробі самостійно в електронному вигляді отримати відомості за формою ОК-7 про застраховану особу ОСОБА_1 , скориставшись відповідним електронним сервісом Пенсійного фонду України (ел. адреса http://www.portal.pfu.gov.ua/sidebar/Templates/Appeals), даною електронною системою відповідачу було відмовлено з посиланням на те, що "особа не перебуває у трудових відносинах із страхувальником", що підтверджується скрин-копією електронного звернення з відміткою про відмову у наданні відомостей.
Суд першої інстанції не витребував актуальні на даний час відомості за формою ОК-7, поклався на дані, відображені у відомостях ОК-7 станом на 03 жовтня 2018 року, які не відповідають дійсності.
Крім того, судом арифметично невірно обчислено суму грошових коштів, яка на його переконання повинна бути стягнута з відповідача. Суд зазначає, що заборгованість відповідача по заробітній платі позивачу за січень 2017 року складає 4 981,28 грн. (8 542,28 - 3 561,00), де 8 542,28 грн. - сума згідно форми ОК-7 від 03.10.2018 року; 3 561,00 грн. - сума грошових коштів отриманих позивачем, що підтверджується виписками, отриманими від установи банку. Тобто, при даному обчисленні судом не враховано, що у складі суми 3 561,00 грн. вже відсутні будь-які обов`язкові відрахування, при тому, що в сумі коштів 8 542,28 грн. ці відрахування присутні. 
Згідно статей 162, 167, 68 Податкового кодексу України, статей 4, 7, 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" юридична особа, з якою у трудових відносинах перебуває фізична особа, проводить утримання з отриманих фізичною особою доходів податків до бюджету. Таким чином роботодавець перераховує до бюджету за свого працівника податок на доходи фізичних осіб - 18% ; військовий збір - 1,5%, також роботодавець утримує та перераховує відповідним організаціям профспілкові внески в розмірі 1% заробітної плати та інші платежі за особистою заявою робітника.
Враховуючи суму нарахувань за січень 2017 року - 4 479,25 грн., яка повинна бути відображена в актуальних на даний час індивідуальних відомостях за формою ОК-7, та суму утриманих з неї податків та інших утримань - 918,25 грн. (податок з доходів фізичних осіб - 806,27 грн., військовий збір - 67,19 грн., профспілкові внески - 44,79 грн.), до виплати позивачу підлягало 3 561,00 грн., які позивачу були виплачені.
Порушення судом норм матеріального права, якими врегульовано обов`язкові відрахування при виплаті заробітної плати, а саме статей 162, 167, 168 Податкового кодексу України, статей 4, 7, 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення (а.с. 174 - 176).
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 грудня 2019 року за апеляційною скаргою відповідача ПрАТ "Концерн Стирол" відкрито апеляційне провадження (а.с. 199 - 201).
Позивач ОСОБА_1 про постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження був повідомлений відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" шляхом розміщення 11 грудня 2019 року інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 205). Копія апеляційної скарги відповідача була направлена позивачу на адресу, зазначену ним у заявці про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 204).
Письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача позивачем ОСОБА_1 на час розгляду справи не наданий.
Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 08 січня 2020 року справа була призначена до розгляду у судовому засіданні на 29 січня 2020 року (а.с. 207 - 211).
В судове засідання апеляційного суду 29 січня 2020 року сторони не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи 29 січня 2020 року повідомлений відповідно до частини першої статті 11 Закону України від 12 серпня 2014 року №1632-VII "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" шляхом розміщення 08 січня 2020 року інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу ухвали суду про призначення справи до розгляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 213).
Позивач про причини його неявки у судове засідання не повідомив і відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України вважається, що він не з`явився в судове засідання без поважних причин.
Відповідач - ПрАТ "Концерн Стирол" судову повістку-повідомлення про розгляд справи 29 січня 2020 року отримав 15 січня 2020 року за адресою для поштових повідомлень, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 215).
Представник відповідача Усенко В .Ж. , який діє на підставі довіреності юридичної особи від 27 грудня 2019 року № 216/12-19 (а.с. 221 - 222), 29 січня 2020 року надіслав до апеляційного суду електронною поштою клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с. 216 - 218).
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ПрАТ "Концерн Стирол" задоволенню не підлягає.
Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_1 у спірний період з січня 2017 року по вересень 2017 року знаходився з ПрАТ "Концерн Стирол" у трудових відносинах, що підтверджується копією його трудової книжки (а.с. 6 - 7) та Індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 , згідно яких страхувальником ОСОБА_1 в період з січня 2017 року по вересень 2017 року включно було ПрАТ"Концерн Стирол"(код ЄДРПОУ 05761614) (а.с. 8 - 9). Згідно трудової книжки позивач в цей період працював механіком з ремонту динамічного обладнання ремонтної служби цеху з виробництва аміаку № 1 (а.с. 6 - 7).
Факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем у цей період жодною із сторін не оспорюється.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. 
Відповідно до статті 115 КЗпП України, статті 24 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
За змістом пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)", усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. 
Таким чином, роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано, що забезпечує реалізацію одного із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці.
Відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно уточнених наданих відповідачем Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-7) заробітна плата ОСОБА_1 у ПрАТ "Концерн Стирол"у січні 2017 року складала 8 542,28 грн., за період з лютого 2017 року по вересень 2017 року 0,00 грн. Згідно виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 відповідачем перерахована заробітна плата за січень 2017 року у загальній сумі 3 561,00 грн. Отже, заборгованість відповідача по заробітній платі позивачу за січень 2017 року складає 4 981,28 грн. (8 542,28 - 3 561,00), з якої підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі.
Такий висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим.
Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ПрАТ "Концерн Стирол" (код ЄДРПОУ 05761614), як станом на час розгляду справи судом першої інстанції, так і на теперішній час, є місто Горлівка Донецької області, відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення відсутні (а.с. 10 - 12, а.с. 190 - 194).
Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 на території Донецької та Луганської областей розпочато антитерористичну операцію.
Термін "антитерористична операція" визначено в статті 1 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-IV "Про боротьбу з тероризмом", згідно якої антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності (у редакції Закону України від 05.06.2014 р. № 1313-VII).
Відповідно до статті 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції":
період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; 
територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
До теперішнього часу Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції не видавався.
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, місто Горлівка Донецької області належить до населених пунктів, в яких здійснювалася антитерористична операція.
 
Місто Горлівка Донецької області згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
 
ПрАТ "Концерн Стирол", основним видом діяльності якого є виробництво добрив і азотних сполук, внесено до державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки, про що видане відповідне свідоцтво територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Донецькій області та зроблено запис у журналі обліку реєстру об`єктів підвищеної небезпеки за № 14.59 від 17 листопада 2003 року зі змінами від 16 жовтня 2013 року (а.с. 71 - 83).
 
Внаслідок нестабільної та небезпечної ситуації, яка склалася в результаті проведення бойових дій на території міста Горлівки Донецької області, та пов`язаною з цим неможливістю забезпечити безпечні умови праці на підприємстві, управління та контроль за технологічними процесами, з метою забезпечення безпеки життя та здоров`я, як працівників підприємства, так і мешканців міста головою правління ПАТ "Концерн Стирол" 15 квітня 2014 року був виданий наказ № 1341/1 "Про зупинення виробництва в усіх структурних підрозділах концерну", згідно якого прийнято рішення здійснити повну зупинку виробництва, завершити розпочаті технологічні процеси за умови зменшення до мінімуму виходів на роботу співробітників підприємства (а.с. 64).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 12018050510000891 від 28.04.2018 року Слов?янським ВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування за повідомленням ПрАТ "Концерн Стирол" про те, що у червні 2014 року невстановлені озброєні особи на території ПрАТ "Концерн Стирол" вчинили дії, пов?язані з захопленням приміщень та майна підприємства (а.с. 65).
Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" від 15 березня 2017 року № 62/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України", згідно якого тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського "Комплексу заходів" від 12 лютого 2015 року, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.
Науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України № 3799/2/21-10.2 від 28 листопада 2017 року щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при вивільнені працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), засвідчено настання для ПрАТ "Концерн Стирол" обставин непереборної сили - терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, у тому числі території міста Горлівка Донецької області, що супроводжується актами тероризму, на подолання яких направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році, та станом на поточну дату заходи її проведення тривають є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання сторонами обов`язків, передбачених умовами трудового договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами. 
Зупинення господарської діяльності ПрАТ "Концерн Стирол" є вимушеним заходом, зумовленим запобіганням виникненню техногенної та екологічної катастрофи через потенційну загрозу проведення терористичних актів на території Донецької області, у тому числі міста Горлівка, а також фізичною неможливістю ведення виробничої діяльності через перебування під контролем незаконних збройних формувань його виробничих потужностей з квітня 2014 року і по цей час.
Втратою можливості ведення нормальної господарської діяльності на виробничих потужностях ПрАТ "Концерн Стирол" внаслідок впливу дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) фактично ПрАТ "Концерн Стирол" позбавлено можливості виконати обов?язок, передбачений законодавством України про працю, зокрема: частиною 1 статті 47, частиною 1 статті 83 і статтею 116 КЗпП України, а саме: провести розрахунок з кожним звільненим працівником у день звільнення (а.с. 71 - 83).
Отже, зазначеними обставинами та доказами підтверджується, що з червня 2014 року відповідач виробничу діяльність у місті Горлівка Донецької області внаслідок впливу дії форс-мажорних обставин не здійснює та втратив контроль над виробничими потужностями внаслідок їх захоплення незаконними збройними формуваннями. 
Відповідач факт виконання позивачем трудових обов`язків в період з червня 2014 року не визнає. Пояснює, що в період з травня 2014 року по січень 2017 року, працівникам які знаходились у м. Горлівка та не мали можливості працювати на зупиненому виробництві, виплачувалось матеріальна допомога. В той же час відповідач визнає, що зазначена матеріальна допомога виплачувалася як заробітна плата.
Згідно наданих позивачем Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5, які сформовані станом на 05 червня 2018 року, заробітна плата позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , страхувальником якого в період з січня 2017 року по вересень 2017 року було ПрАТ "Концерн Стирол", за 2017 рік складає: січень 2017 року - 8 542,28 грн., лютий 2017 року - 8 560,05 грн., березень 2017 року - 8 757,41 грн., квітень 2017 року - 9 257,41 грн., травень 2017 року - 6 397,23 грн., червень 2017 року - 3 533,51 грн., липень 2017 року - 3 533,51 грн., серпень 2017 року - 3 533,51 грн., вересень 2017 року - 3 533,51 грн. (а.с. 8 -9).
Спростовуючи надані позивачем докази щодо нарахованої йому заробітної плати у спірний період з січня 2017 року по вересень 2017 року, відповідач надав до суду першої інстанції докази про корегування ним відомостей про нарахування заробітної плати, а саме:
- виписку з Відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, зокрема ОСОБА_1 , яка подана до Бахмутської ОДПІ ГУ ДФС 25 серпня 2018 року, згідно якої нарахована заробітна плата ОСОБА_1 корегується: лютий 2017 року "-8 268,16 грн. ", "-291,89 грн. " (сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць "-1 819,00 грн. ", "-64,21 грн. "), березень 2017 року "-8 757,41 грн." (сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць "-1 926,63 грн."), квітень 2017 року "-9 257,41 грн." (сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць "-2 036,63 грн."), травень 2017 року "-2 261,07 грн.", "- 4 136,16 грн." (сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць "-497,44 грн.", "-909,95 грн."), червень 2017 року "-3 533,51 грн." (сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць "-777,37 грн."), липень 2017 року "-3 533,51 грн." (сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць "-777,37 грн."), серпень 2017 року "- 3 533,51 грн." (сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць "-777,37 грн."), вересень 2017 року - "-3 533,51 грн." (сума нарахованого єдиного внеску за звітний місяць "-777,37 грн.") (а.с. 122);
- Індивідуальні відомості Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб за формою ОК-7, які сформовані станом на 03 жовтня 2018 року, згідно яких заробітна плата ОСОБА_1 за 2017 рік складає: січень 2017 року - 8 542,28 грн., лютий 2017 року - 0,00 грн., березень 2017 року - 0,00 грн., квітень 2017 року - 0,00 грн., травень 2017 року - 0,00 грн., червень 2017 року - 0,00 грн., липень 2017 року - 0,00 грн., серпень 2017 року - 0,00 грн., вересень 2017 року - "- 3 533,51" грн., всього за рік 5 008,77 грн. (а.с. 131). Тобто, за період з лютого по вересень 2017 року заробітна плата позивачу не нараховувалася.
Відповідно до статті 20 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. 
Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. 
Зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.
Відповідно до пункту 5 розділу I "Загальні положення" Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який затверджений постановою Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, Реєстр застрахованих осіб забезпечує, в тому числі, облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пунктів 2, 3 розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" зазначеного Положення до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме:
персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності;
відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства (пункт 2).
Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 3).
Відповідно до пункту 4 розділу V "Надання та формування інформації з Реєстру застрахованих осіб" "Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування" інформація з Реєстру застрахованих осіб містить актуальні на дату та час її формування відомості, що обробляються в Реєстрі, або відомості про відсутність інформації за визначеними параметрами пошуку.
Отже, законодавством передбачено внесення роботодавцем (страхувальником) змін та уточнень до відомостей Реєстру застрахованих осіб. 
Тобто, порівнюючи надані позивачем та відповідачем відомості з Реєстру застрахованих осіб, станом на час розгляду справи судом першої інстанції актуальними були відомості з Реєстру застрахованих осіб, які сформовані пізніше, тобто станом на 03 жовтня 2018 року. 
Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Враховуючи, що 25 серпня 2018 року на підставі звітності страхувальника ПрАТ "Концерн Стирол" були внесені зміни до Реєстру застрахованих осіб, надані позивачем Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб за формою ОК-5, які сформовані станом на 05 червня 2018 року, не містять достовірної інформації щодо нарахованої позивачу заробітної плати за 2017 рік, а тому не є належним доказом по справі та не можуть бути застосовані судом, як достовірний доказ нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати. 
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що при вирішенні спору щодо заборгованості по заробітній платі суд першої інстанції правильно виходив з того, що врахуванню для визначення розміру заборгованості підлягають саме уточнені відомості з Реєстру застрахованих осіб, які сформовані станом на 03 жовтня 2018 року, згідно яких заробітна плата позивача за січень 2017 року склала 8 542,28 грн., за лютий 2017 року - 0,00 грн., за березень 2017 року - 0,00 грн., за квітень 2017 року - 0,00 грн., за травень 2017 року - 0,00 грн., за червень 2017 року - 0,00 грн., за липень 2017 року - 0,00 грн., за серпень 2017 року - 0,00 грн., за вересень 2017 року - 0,00 грн. 
Згідно виписки з карткового рахунку №  НОМЕР_3 за період з 01 січня 2014 року по 17 липня 2018 року, відкритому в ПАТ "Державний ощадний банк" на ім`я ОСОБА_1 , ПрАТ "Концерн Стирол" перераховано заробітну плату за січень 2017 року: 21 лютого 2017 року - 1 019,00 грн., 01 березня 2017 року -1 430,00 грн., 02 березня 2017 року - 652,00 грн., 13 квітня 2017 року - 460,00 грн., всього 3 561,00 грн. (а.с. 93 - 102).
Сума виплаченої позивачу заробітної плати за січень 2017 року також підтверджується наданими відповідачем платіжними дорученнями № 7050_ST від 21 лютого 2017 року, № 7078_ ST від 01 березня 2017 року, № 7084_ ST від 02 березня 2017 року, № 7224_ ST від 13 квітня 2017 року про перерахування ПрАТ "Концерн Стирол" філії Донецьке обласне управління Ощадбанку зарплати за січень 2017 року (а.с. 153, а.с. 154) та виписками з платіжних відомостей для зарахування сум на картковий рахунок, наданих відповідачем, згідно яких позивачу перераховано заробітну плату за січень 2017 року: 21 лютого 2017 року - 1 019,00 грн., 01 березня 2017 року -1 430,00 грн., 02 березня 2017 року - 652,00 грн., 13 квітня 2017 року - 460,00 грн., всього 3 561,00 грн. (а.с. 155, а.с. 156, а.с. 157, а.с. 158).
Отже, суд першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів дійшов правильного висновку про те, що заборгованість відповідача по заробітній платі позивачу за січень 2017 року складає 4 981,28 грн. (8 542,28 - 3 561,00), заборгованість по заробітній платі за період з лютого 2017 року по вересень 2017 року є недоведеною.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що висновок суду про нарахування позивачу заробітної плати за січень 2017 року в сумі 8 542,28 грн., не відповідає обставинам справи, що судом не врахована інформація, надана відповідачем в додаткових поясненнях № 1109/09-19 від 10.09.2019 року, згідно яких надана відповідачем Інформаційна довідка Пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 03.10.2018 року на даний час не в повній мірі відображає інформацію щодо нарахувань за 2017 рік, у зв`язку з цим відповідачем разом із вказаними додатковими поясненнями до суду подавалось клопотання про витребування з ПФУ актуальних на даний час відомостей за формою ОК-7, проте суд першої інстанції їх не витребував та ухвалив судове рішення на підставі некоректних даних Індивідуальних відомостях за формою ОК-7 станом на 03 жовтня 2018 року, є необґрунтованим.
З матеріалів справи встановлено, що 17 вересня 2018 року до суду першої інстанції надійшло клопотання відповідача № 811/09-18 від 03 вересня 2018 року про долучення до матеріалів справи виписки з відомостей про нарахування заробітної плати застрахованим особам стосовно ОСОБА_1 станом на 25.08.2018 року (таблиця № 6 Звіту про суми нарахованої заробітної плати); квитанції № 2 від 26.08.2018 року, якою підтверджено прийняття Бахмутською ОДПІ ДФС у Донецькій області звіту про суми нарахованої заробітної плати, згідно яких відповідачем вносилися зміни щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2017 року (а.с. 121 - 123). 
22 жовтня 2018 року до суду надійшло клопотання відповідача № 850/10-18 від 15 жовтня 2018 року про долучення до матеріалів справи Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-7) станом на 03 жовтня 2018 року (а.с. 129 - 130, а.с. 131).
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2018 року провадження у справі було зупинено (а.с. 136) та відновлено ухвалою від 05 вересня 2019 року, справа була призначена до розгляду у судове засідання на 13 вересня 2019 року (а.с. 139).
13 вересня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява представника відповідача - адвоката Луньова В.О., який діяв на підставі ордера від 13 вересня 2019 року (а.с. 144), про розгляд справи у відсутність представника відповідача, до якої була додана: довідка форми ОК-7 від 03 жовтня 2018 року (а.с. 143, а.с. 146).
24 жовтня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання відповідача № 1140/10-19 від 15 жовтня 2019 року про долучення до матеріалів справи 7 платіжних доручень про перерахування, в тому числі ОСОБА_1 заробітної плати за січень 2017 року та 4 виписок з платіжної відомості для зарахування сум на картковий рахунок згідно з платіжними дорученнями. Клопотання підписано представником відповідача - адвокатом Усенко В.Ж., який діяв на підставі довіреності юридичної особи від 02 січня 2019 року (а.с. 151 - 152, а.с. 160). 
Будь-які інші клопотання, в тому числі додаткові пояснення № 1109/09-19 від 10.09.2019 року, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, в яких начебто вказувалося, що надані відповідачем Індивідуальні відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 03 жовтня 2018 року на даний час не є актуальними щодо нарахувань за 2017 рік, а також клопотання про витребування з ПФУ актуальних станом на вересень 2019 року відомостей за формою ОК-7, в матеріалах справи відсутні. Навпаки, 13 вересня 2019 року представником відповідача - адвокатом Луньовим В.О. до заяви про розгляд справи у відсутність представника відповідача додані Індивідуальні відомості про застраховану особу Пенсійного фонду України за формою ОК-7 від 03 жовтня 2018 року (а.с. 143, а.с. 146).
В апеляційній скарзі відповідачем ПрАТ "Концерн Стирол" було заявлено клопотання про витребування з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України актуальних Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України (форма ОК-7) в частині даних за трудовими відносинами зі страхувальником ПрАТ "Концерн Стирол". 
Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 08 січня 2020 року у задоволенні клопотання відповідача відмовлено, оскільки підстави для задоволення клопотання про витребування таких відомостей на стадії апеляційного розгляду справи відсутні. Відповідачем не надано доказів про неможливість подання до суду першої інстанції оновлених станом на вересень 2019 року відомостей з системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Апеляційний суд також врахував, що відповідачем не надано не лише доказів про неможливість подання нового доказу, а навіть не наведено обґрунтувань коли після 03 жовтня 2018 року ним до системи персоніфікованого обліку вносилися коригування щодо нарахованої позивачу ОСОБА_1 заробітної плати та за який період, чим це підтверджується, тобто не зазначено причини, з яких доказ не був поданий у встановлений строк (разом з поданням відзиву на позовну заяву). Посилаючись, що ПрАТ "Концерн Стирол" при спробі отримати оновлені Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 з системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України отримав відмову у наданні таких відомостей, відповідач відповідних доказів, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, до апеляційної скарги також не додав (а.с. 207 - 211).
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом арифметично невірно обчислено суму заборгованості по заробітній платі, що при визначенні заборгованості суд не врахував, що згідно статей 162, 167, 68 Податкового кодексу України, статей 4, 7, 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" юридична особа, з якою у трудових відносинах перебуває фізична особа, проводить з отриманих фізичною особою доходів утримання податків до бюджету, що роботодавець перераховує до бюджету за свого працівника - податок на доходи фізичних осіб - 18%; військовий збір - 1,5%, утримує та перераховує відповідним організаціям профспілкові внески в розмірі 1% заробітної плати та інші платежі за особистою заявою робітника, а тому визначаючи заборгованість суд від суми нарахованої заробітної плати 8 542,28 грн. мав відняти не лише суму виплаченої за січень 2017 року заробітної плати - 3 561,00 грн., а й суму відповідних проведених утримань (податок з доходів фізичних осіб - 806,27 грн., військовий збір - 67,19 грн., профспілкові внески - 44,79 грн.), також є необґрунтованими.
Відповідачем не надано суду будь-яких доказів щодо утримань, здійснених відповідачем з заробітної плати позивача.
Утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України є обов`язком податкового агента, яким є відповідач. Суд самостійно не може нараховувати ні податок з доходів фізичних осіб, ні військовий збір. 
Відповідачем на підтвердження виплати позивачу заробітної плати за січень 2017 року надані виписки з платіжної відомості для зарахування сум на карткові рахунки, в яких зазначено номер карткового рахунку, ідентифікаційний номер працівника та сума до виплати, які підписані начальником відділу розрахунків по заробітній платі (а.с. 155, а.с. 156, а.с. 157, а.с. 158) та які свідчать про те, що відповідач має документи первинного обліку з нарахування позивачу заробітної плати. Проте довідку про нараховану позивачу заробітну плату за січень 2017 року та здійснені з неї утримання не надав.
Оскільки позивачем не надано доказів, що з виплаченої позивачу суми заробітної плати вже утримані та вже перераховані до відповідних бюджетів податки, а також про утримання з заробітної плати позивача за його заявою 1% членських профспілкових внесків, про суми цих утримань, відсутні підстави зменшувати визначену судом першої інстанції суму заборгованості по заробітній платі на суму 918,25 грн. (податок з доходів фізичних осіб - 806,27 грн., військовий збір - 67,19 грн., профспілкові внески - 44,79 грн.). Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд першої інстанції дав належну оцінку всім наданим сторонами доказам, на підставі наданих сторонами доказів повно та правильно встановив фактичні обставини по справі. Висновок суду першої інстанції про те, що заборгованість відповідача по заробітній платі позивачу за січень 2017 року складає 4 981,28 грн. відповідає обставинам справи. Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме статей 162, 167, 168 Податкового кодексу України, статей 4, 7, 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", є необґрунтованими. Суд першої інстанції правильно зазначив, що з визначеної ним суми заборгованості по заробітній платі відповідач має утримати податки та інші обов`язкові платежі.
Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення або призвели до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено. 
Отже, підстави для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі апеляційним судом не встановлені.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення суду - без змін, підстави для зміни розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, відсутні.
За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 1 152,60 грн. (а.с. 177, а.с. 188).
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, підстави для відшкодування відповідачу витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відсутні, такі судові витрати покладаються на відповідача.
Відомості про інші судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, сторонами не надані.
Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу відповідача - Приватного акціонерного товариства "Концерн Стирол" залишити без задоволення.
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.

Головуючий суддя:                                                 Л.І. Соломаха
Судді:                                                         О.В. Агєєв
О.Д. Канурна