Постанова
Іменем України
10 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 643/7954/17
провадження № 61-42306св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня», яка є правонаступником Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», головний лікар Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня», та головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 28 лютого 2018 року в складі судді Харченко А. М. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2018 року в складі колегії суддів: Кіся П. В., Бурлака І. В., Кружиліної О. А.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» (далі - КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня»), головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 працює завідувачем наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня».
Наказом головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 від 14 квітня 2017 року створено тимчасово діючу комісію щодо перевірки санітарного стану наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня».
Відповідно до акт від 21 квітня 2017 року, який складений у довільній формі без посилання на відповідні приписи нормативно-правових актів в сфері санітарного контролю, перевірка проводилася з 18 квітня 2017 року 
до 21 квітня 2017 року.
Порушення, які були виявлені станом на 18 квітня 2017 року були усунуті станом на 20 квітня 2017 року, про що зазначено в акті перевірки, за винятком встановлення факту відсутності гігрометру в маніпуляційному кабінеті, що не може бути підставою для дисциплінарної відповідальності позивача, оскільки питання матеріального забезпечення лікарні відносяться до компетенції керівника закладу охорони здоров`я.
Наказом головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 від 15 травня 2017 року позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за виявлене у результаті перевірки систематичне і тривале порушення санітарних норм і правил. 
Підставою для застосування дисциплінарного стягнення зазначено акт 
від 21 квітня 2017 року про перевірку дотримання санітарного стану у відділенні № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня». Разом з тим, з акта перевірки не вбачається систематичності та тривалості зазначених порушень.
Вказував, що вищевказаний наказ суперечить вимогам трудового законодавства та порушує права та інтереси позивача.
Крім того, посадовою інструкцією на ОСОБА_1 не покладено жодних обов`язків стосовно дотримання санітарно-гігієнічних правил у відділенні, а санітарно-гігієнічний стан відділення забезпечує сестра медична старша, що підтверджується пунктом 35 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників.
На підставі викладеного ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог просив скасувати наказ головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 від 15 травня 2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на завідуючого наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 28 лютого 
2018 року позов задоволено.
Скасовано наказ КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» від 15 травня 2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» у вигляді догани на завідувача наркологічним відділенням № 3 
КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни.      
Стягнуто з КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 5 500 грн та судовий збір у розмірі 640 грн, а всього - 
6 140 грн.    
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наказ КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» від 15 травня 2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» у вигляді догани на завідувача наркологічним відділенням № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни є незаконним, протиправним і таким, що порушує права позивача.
Відповідачами не спростовані доводи позивача про безпідставність застосування до нього стягнення у виді догани та не доведено вказаного у наказі та у поданих до суду запереченнях на позов факту порушення позивачем посадових обов`язків.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника, проте до матеріалів справи не подано доказів забезпечення позивачу права на надання таких пояснень.
Крім того, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої 
статті 255 ЦПК України, оскільки заявником ( ОСОБА_3 ) не подано доказів повної ліквідації юридичної особи - КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», а також, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Рішенням Харківської обласної ради від 07 червня 2018 року про перетворення комунальних закладів охорони здоров`я у комунальні некомерційні підприємства не свідчить про повну ліквідацію юридичної особи.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду, 
КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Верховного Суду, 
головний лікар КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційна скарга КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем у справі є КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», діяльність якого припинена, тому необхідно закрити провадження у справі. При цьому, зібраними у справі доказами підтверджено порушення позивачем норм трудового законодавства, що було підставою для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Касаційна скарга головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 мотивована тим, що видання наказу головного лікаря від 14 квітня 2017 року «Про створення тимчасової діючої комісії» є правомірним і таким, що ґрунтується на вимогах законодавства. 
У головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 були всі підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача наркологічного відділення № 3 ОСОБА_1 . 
Доводи інших учасників справи
У листопаді 2018 року  ОСОБА_1 подав до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що на запит адвоката позивача отримано відповідь Харківської обласної ради, відповідно до якої всі зобов`язання 
КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» перейшли до його правонаступника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» (далі - КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня»), посаду головного лікаря в якому також обіймає ОСОБА_3 , про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Отже, доводи касаційної скарги про закриття провадження у справі є безпідставними та не заслуговують на увагу.
Ухвалені у справі судові рішення узгоджується із зібраними у справі доказами, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також є законними та справедливими.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.
19 листопада 2018 року справу передано до Верховного Суду.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд під час вирішення питання про залучення до участі у справі правонаступника
Так, у касаційних скаргах заявники вказували про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з ліквідацією КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», проте відповідного клопотання до касаційного суду не подавали, прохальна частина касаційних скарг такої вимоги також не містить.
Разом з тим, у відзиві на касаційну скаргу  ОСОБА_1 вказував, що спірні правовідносини передбачають правонаступництво, а саме правонаступником КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» є КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня», що підтверджується рішенням Харківської обласної ради від 07 червня 2018 року № 724-VII, листом Харківської обласної ради від 04 жовтня 2018 року, а також витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до листа Харківської обласної ради від 04 жовтня 2018 року всі зобов`язання перед кредиторами КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», а також всі активи і пасиви перейшли до правонаступника - КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня». Відповідно до додаткової угоди № 1 до контракту від 13 березня 2015 року посаду директора КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» обіймає 
ОСОБА_3. 
Вказані обставини також підтверджуються рішенням Харківської обласної ради від 07 червня 2018 року № 724-VII та витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» вчинено 
04 вересня 2018 року; запис про проведення державної реєстрації 
КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» вчинено 04 вересня 2018 року.
Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Встановлено, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.
З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність залучити до участі у справі КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» як правонаступника КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня».
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що  ОСОБА_1 працював завідувачем наркологічного відділення № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», з посадовою інструкцією ознайомлений.
Головним лікарем КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 03 лютого 2017 року виданий наказ «Про посилення контролю», згідно з яким посилено контроль за виконанням норм санітарно-епідеміологічного режиму, гігієнічних нормативів, організацією та проведенням санітарно-профілактичних заходів у ввірених вказаним співробітним.
Згідно з наказом від 14 квітня 2017 року створено у лікарні тимчасово 
діючу комісію з перевірки санітарно-епідемічного стану неврологічного відділення № 3.
Відповідно до акта перевірки дотримання санітарного стану у наркологічному відділенні № 3 КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» від 21 квітня 2017 року строк проведення перевірки зазначено з 18 до 21 квітня 2017 року. Комісія дійшла висновку, що санітарний стан наркологічного відділення № 3 на момент перевірки 
з 18 до 21 квітня 2017 року незадовільний. З акта вбачається, що станом 
на 21 квітня 2017 року (на час перевірки) у маніпуляційному кабінеті та інших приміщень забезпечено виконання всіх пунктів, крім пункту 5 «відсутність гігрометру». 
Наказом головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 від 15 травня 2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» завідувачу наркологічним відділенням № 3 ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни оголошено догану на підставі акта від 21 квітня 2017 року про перевірку дотримання санітарного стану у наркологічному відділенні № 3 щодо встановлення факту порушення трудової дисципліни. Зазначено, що за результатами перевірки дотримання в наркологічному відділенні № 3 санітарного законодавства у лікувально-профілактичних закладах, встановлених наказом Міністерства охорони здоров`я України, виявлено систематичне і тривале порушення санітарних норм і правил, що стало наслідком неналежного виконання 
ОСОБА_1 покладених на нього посадовою інструкцією (пункти 1.1, 4.16, 4.18, 3.1) функціональних обов`язків, а також наслідками невиконання наказу головного лікаря від 03 лютого 2017 року «Про посилення контролю для забезпечення належного санітарно-гігієнічного стану відділення лікарні». 
З наказом ОСОБА_1 ознайомлений та зазначив, що не згоден та просив розглянути це питання відповідно до статті 226 КЗпП України на засіданні комісії з трудових спорів.
Рішенням комісії по трудових спорах КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» від 12 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування вказаного наказу від 15 травня 2017 року відмовлено.
Разом з тим, відповідно до листа голови Обласного комітету Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України 
від 29 травня 2017 року відсутність гігрометру в маніпуляційному кабінеті не може бути інкримінована ОСОБА_1 в якості дисциплінарного проступку завідувачу відділенням, оскільки питання матеріального забезпечення лікарні відносяться до компетенції керівника закладу охорони здоров`я. Так, зокрема, стаття 141 КЗпП України визначає, що роботодавець повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержуватися законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. 
Обласний комітет Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України вказав, що наказ від 15 травня 2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення», згідно з яким ОСОБА_1 оголошено догану, є недостатньо обґрунтованим, передчасним і таким, що, за певних умов, може бути розцінене як упереджене відношення до працівника. З метою вирішення зазначеного трудового конфлікту 
в досудовому порядку, керуючись статтею 21 Закону України «Про профспілки, їх права та гарантії діяльності» комітет пропонував головному лікарю відмінити вищевказаний наказ від 15 травня 2017 року.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду відповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.
Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Судами встановлено, що відповідно до посадової інструкції позивача до безпосередніх обов`язків останнього не входило забезпечення санітарно- гігієнічного стану відділення, обов`язки по забезпеченню якого покладені були на старшу медичну сестру відділення.
Крім того, акт, на підставі якого було видано оскаржуваний наказ, 
містить суперечливі відомості та підписаний завідувачем наркологічного відділення № 2 ОСОБА_5 , яка в цей час знаходилася у додатковій відпустці.
Судами також встановлено, що забезпечення маніпуляційного кабінету гігрометром, відсутність якого була зазначена як підстава для застосування до позивача дисциплінарного стягнення - догани, не входило до посадових обов`язків останнього.
При цьому, Обласний комітет Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я України заперечуючи проти рішення роботодавця про застосування дисциплінарного стягнення, вказував, що відсутність гігрометру в маніпуляційному кабінеті не може бути інкримінована ОСОБА_1 в якості дисциплінарного проступку, оскільки питання матеріального забезпечення лікарні відносяться до компетенції керівника закладу охорони здоров`я. Крім цього, визначення неналежним виконання пунктів 1.1, 4.16, 4.18, 3.1 посадової інструкції завідувача наркологічного відділення № 3 ОСОБА_1 однією з підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності є не коректним, оскільки жоден з них прямо не визначає обов`язок ОСОБА_1 щодо забезпечення санітарних правил у відділенні. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів щодо наявності підстав для задоволення позову за відсутності достатніх даних про винні дії позивача щодо грубого порушення трудової дисципліни, яке б могло бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани, оскільки надані позивачем докази не спростовано.
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про необхідність закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 7 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки відповідно до рішення Харківської обласної ради від 07 червня 2018 року № 724-VII, листа Харківської обласної ради 
від 04 жовтня 2018 року, а також витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань правонаступником КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» є КНП «Обласна клінічна наркологічна лікарня» і спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Безпідставними є доводи касаційної скарги, що клопотання про виклик свідків було подано головним лікарем КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3, а відмовився від цього клопотання представник КЗОЗ «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_6, тому це питання залишилося не вирішеним, оскільки як вбачається з довіреності від 09 січня 2018 року саме ОСОБА_3 уповноважено ОСОБА_6 на представництво інтересів в суді. Разом з тим, ОСОБА_3 брав участь у судовому процесі як представник лікарні (юридичної особи) та як головний лікар цієї установи, тому не міг не знати про подані представником ОСОБА_6 заяви, проте не заперечував у судах попередніх інстанцій проти вчинених представником процесуальних дій.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Залучити до участі у справі правонаступника Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», який припинено як юридичну особу, на Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня».
Касаційні скарги Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня», правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня», та головного лікаря Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду міста Харкова від 28 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
В. В. Сердюк