Дата документу 15.01.2020 Справа № 331/4738/19

Запорізький Апеляційний суд 

 
ЄУН 331/4738/19	Головуючий у 1-й інстанції Жукова О.Є.	
Пр. № 22-ц/807/448/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2020 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                Подліянової Г.С.,        Маловічко С.В.
за участі секретаря                                Путій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову 
у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м.с. 1-6), в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, зі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а саме 19454,33 грн. щомісячно, а також стягнути додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи було визначено суддю суду першої інстанції Гнатик Г.В. (а.в.м.с. 122).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року (суддя Гнатик Г.В. а.в.м.с. 123) у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цій справі відмовлено.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2019 року (суддя Скользнєва Н.Г. а.в.м.с. 127-128) заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гайворонського О.Ю. про відвід судді Гнатик Г.В. у цій справі задоволено, в автоматизованому порядку дану справу передано судді Жуковій О.Є. (а.в.м.с. 129). 
28.11.2019 року представник позивачки надав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 в межах позовних вимог (а.в.м.с. 130-132).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року (суддя жукова О.Є. а.в.м.с. 133) заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову у цій справі залишено без розгляду. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 135-139) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в межах позовних вимог, в тому числі на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 43,1 м кв. (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1746529223101) та на нежитлове приміщення (кладову) №ІУ восьмого поверху в житловому будинку літ.А-12 секції 4 загальною площею (кв. м): 5.8 за адресою: АДРЕСА_3 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1567142923101).
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.в.м.с. 141).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с.174), справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с.144).
Відповідач ОСОБА_3 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.в.м.с. 154-195).
У судове засідання 15 січня 2020 року повідомлена апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення апеляційному суду не подавала.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_1 і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останньої за присутністю їх представника – адвоката Гайворонського О.Ю. (а.в.м.с. 119-121) і відповідача ОСОБА_4 .
Відводів суддям апеляційного суду учасниками цієї справи у цій справі не заявлено.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, що з`явились, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню у цій справі з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву позивача про забезпечення позову у цій справі, керувався ст.ст. 44, 150, 151, 153 ЦПК України та виходив із такого.
Судом встановлено, що 24.10.2019 року представник позивача вже звертався до суду з аналогічною заявою про забезпечення позову (а.в.м.с. 113- 115).
Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року (суддя Гнатик Г.В. а.в.м.с. 123) відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Дана ухвала не набула чинності, однак, представник позивача повторно звернувся до суду з аналогічною заявою про забезпечення позову.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України  учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (за яви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Враховуючи те, що ухвалою суду від 18 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі, однак він повторно звернувся з аналогічною заявою, суд визнає дані дії представника позивача, як зловживання своїми процесуальними правами і тому залишає повторну заяву про забезпечення позову без розгляду.
За таких обставин, суд першої інстанції у відповідності до ч.3 ст.44 ЦПК України заяву представника позивача про забезпечення позову залишає без розгляду.
Проте з такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.
Ухвалою суду першої інстанції від 18 листопада 2019 року (суддя Гнатик Г.В. а.в.м.с. 123) дійсно відмовлено у задоволенні заяви від 24.10.2019 року позивача про забезпечення позову у цій справі з підстав безпідставності та необґрунтованості останньої.
В силу вимог ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом (п.1); у хвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
В разі відмови у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цій справі, останній не позбавлений права повторно звертатись до суду із заявою про забезпечення позову позивача у цій справі у подальшому. 
Виключним правом позивача у цій справі є право оскаржувати вищезазначену ухвалу суду першої інстанції від 18 листопада 2019 року (суддя Гнатик Г.В. а.в.м.с. 123) про відмову у забезпеченні позову у цій справі чи подавати суду першої інстанції нову заяву про забезпечення позову у цій справі із зазначенням додаткових підстав для її задоволення (а.в.м.с. 130-132).
Само по собі використання позивачем вищезазначеного права, передбаченого ЦПК України, не може вважатись зловживанням правом з боку позивача на подачу заяви про забезпечення позову позивача у цій справі, тому висновки суду першої інстанції у цій справі в цій частині ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.
Разом із тим, безпідставними є вимоги апеляційної скарги позивача у цій справі про можливість розгляду по суті апеляційним судом її вищезазначеної заяви про забезпечення позову у цій справі та задоволення останньої у повному обсязі.
Оскільки, в силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України апеляційний суд не може переглядати по суті те, що суд першої інстанції у цій справі по суті не розглядав.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах. 
Однак, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції. 
При новому розгляді питання суду першої інстанції слід звернути увагу на співмірність (неспівмірність) вищезазначених заходів забезпечення позову позивача із заявленими позивачем у цій справі позовними вимогами.
Керуючись ст. ст. 12, 81-82, 89, 367, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року у цій справі скасувати.
Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 21.01.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Подліянова Г.С.	Маловічко С.В.