Справа № 757/36530/19-к
Провадження № 1-кс/991/604/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293,
ВСТАНОВИВ:
21.01.2020 до Вищого антикорупційного суду на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2019 надійшли матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 із вимогою скасувати всі постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 (№ 42016000000003490) відносно ОСОБА_3 .
Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 21.01.2020 для розгляду скарги було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 

30.01.2020 до початку розгляду скарги по суті від адвоката ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому він просив повернути йому або залишити без розгляду подану ним скаргу.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, питання про повернення скарги вирішується на етапі відкриття провадження. Так, на момент подання скарги у слідчого судді були відсутні підстави для повернення скарги і провадження за скаргою скарги адвоката ОСОБА_2 було відкрито, отже підстав для повернення скарги на даному етапі судового провадження немає.
Згідно ч. 2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Тобто ухвали про залишення клопотання без розгляду цей перелік не містить.
Проте у ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.
Оскільки заявник подав заяву про залишення скарги без розгляду, чим, фактично, відмовився від реалізації та використання свого права на підтримання такої скарги та розгляду слідчим суддею питань, порушених у його скарзі, слідчий суддя враховуючи принцип диспозитивності вважає за можливе постановити ухвалу про залишення скарги без розгляду.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 26 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003293 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Слідчий суддя                                                                         ОСОБА_1