УХВАЛА             
 
15 січня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 495/7201/16-ц
провадження № 61-20019св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М., 
 
учасники справи:
 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Затока» Міністерства охорони здоров`я України, 
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2018 року у складі судді Прийомової О. Ю. та постанову Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року у складі колегії суддів Цюри Т. В., Гірняк Л. А., Сегеди С. М.
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Затока» Міністерства охорони здоров`я України» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог заяви і рішень судів
 
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Затока» Міністерства охорони здоров`я України (далі - ДЗ ДССС «Затока») про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.
 
Позов мотивовано тим, що з 04 червня 2016 року ОСОБА_1 на підставі її заяви прийнято безстроково до педагогічної частини ДЗ ДССС «Затока» на посаду вихователя на 0,5 ставки за сумісництвом з відробленням робочого часу, згідно затвердженого графіку роботи.
 
При цьому основним місцем роботи позивача є Старокозацька музична школа Білгород-Дністровського району Одеської області, де вона обіймає посаду викладача по класу фортепіано.
 
ОСОБА_1 зазначала, що перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, вона погодилась на пропозицію адміністрації ДЗ ДССС «Затока» та написала заяву про переведення її на повну ставку вихователя на період її відпустки за основним місцем роботи. Підписуючи вказану заяву позивач була переконана, що після закінчення її відпустки за основним місцем роботи вона продовжить працювати на посаді вихователя на 0,5 ставки.
 
Наказом від 12 серпня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строку трудового договору.
 
Посилаючись на те, що вона не ознайомлювалась із наказом від 17 червня 2016 року про її переведення з безстрокового трудового договору на строковий, яке, до того ж мало тимчасовий характер, а також на те, що звільнення відбулось під час перебування на лікарняному та до закінчення визначеного відповідачем строку трудового договору, ОСОБА_1 просила позов задовольнити. 
 
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, позов задоволено частково.
 
Визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря ДЗ ДССС «Затока» від 12 серпня 2016 року № 368-К про звільнення ОСОБА_1 з посади вихователя педагогічної частини ДЗ ДССС «Затока» з 12 серпня 2016 року на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України - у зв`язку із закінченням строку трудового договору.
 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді вихователя педагогічної частини ДЗ ДССС «Затока».
 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалені у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позову. 
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області. 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
У відповідності до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
 
19 грудня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.
 
Позиція та висновки Верховного Суду
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Затока» Міністерства охорони здоров`я України» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкодипризначити до судового розгляду.
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              А. І. Грушицький
 
                                                                                                                          В. В. Сердюк
 
                                                                                                                          І. М. Фаловська