УХВАЛА

28 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №420/436/19
адміністративне провадження №К/9901/3001/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В.,                    
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року
у справі №420/436/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Голови П`ятого апеляційного адміністративного суду Джабурія Олександра Валентиновича 
про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії для розгляду апеляційної скарги,
УСТАНОВИВ:
27 січня 2020 року зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460 - ІХ, яким внесено зміни в КАС України, зокрема до статей 328 та 333 цього кодексу.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15 січня 2020 року №460-ІХ (у редакції, яка діє з 08 лютого 2020 року) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Оскільки, скарга надійшла 27 січня 2020 року вирішуючи питання щодо відкриття, або відмови у відкритті касаційного провадження, слід керуватися нормами КАС України в редакції, які діяли до 08 лютого 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 04 лютого 2020 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору. Заявникові надано строк десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
Скаржником на усунення недоліків касаційної скарги, подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтуванні зазначеного клопотання скаржник наголошує, що її звільняли від сплати судового збору це є встановленим фактом та відповідно до норм КАС не підлягає доведенню. Також просить звільнити від сплати судового збору за принципом рівності.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд касаційної інстанції повторно наголошує на тому, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. 
Оскільки зазначені умови, за наявності яких ОСОБА_1 , можна було б звільнити від сплати судового збору, відсутні; належних доказів, що підтверджують незадовільний майновий стан, скаржник не надав, тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості звільнити скаржника від сплати судового збору.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору. 
Скаржник до касаційної скарги не додає жодних доказів щодо свого майнового стану, судовий збір не сплатив.
Тобто скаржником не виконано вимоги зазначені в ухвалі Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху.
За таких обставин за правилами пункту 1 частини четвертої статті 169, частини другої статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 248, 330, 332 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі №420/436/19 за позовом ОСОБА_1 до Голови П`ятого апеляційного адміністративного суду Джабурія Олександра Валентиновича про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії для розгляду апеляційної скарги- повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

..............................

О.В. Калашнікова,
Суддя Верховного Суду