УХВАЛА

10 січня 2020 року 
Київ
справа №440/2851/19
адміністративне провадження №К/9901/1097/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Коваленко Н.В. та Саприкіної І.В. перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до                             Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також - Управління, скаржник) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. 
На вказане судове рішення Головне управління Пенсійного фонду України в                    Полтавській області подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року повернуто апеляційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від                          30 вересня 2019 року, у зв`язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.
Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області не погодившись з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року та ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року,                       02 січня 2019 року подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Касаційна скарга мотивована тим, що вимоги позивача про зобов`язання Управління здійснити перерахунок пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року з 17 травня 2019 року є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року про повернення апеляційної скарги жодних мотивів скаржником не наведено.
Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.
Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява (апеляційна скарга) повертається позивачеві (скаржнику), якщо позивач (скаржник) не усунув недоліки позовної заяви (апеляційної скарги), яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк (частина перша статті 133               КАС України).
Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір"   враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або                    2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали. Згідно поштового повідомлення Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області отримало копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 13 листопада 2019 року, строк для усунення недоліків закінчився 23 листопада 2019 року.
Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки вимоги ухвали суду від 08 листопада 2019 року у встановлений судом строк не виконані. При цьому, колегія суддів зазначила, що повернення апеляційної скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою в порядку, визначеному законом.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, виходив з того, що скаржником у встановлений судом строк не було усунуто недоліків апеляційної скарги.
Таким чином, оскаржуване рішення є слушним, вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України та частини п`ятої статті 298 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків ухвали суду апеляційної інстанції.
Крім того, суд враховує, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви (апеляційної скарги) не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження у частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року.
При прийнятті рішення про відмову у відкритті касаційного провадження у частині оскарження ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду, сформовану в ухвалах від                                    14 січня 2019 року у справі № 461/6614/17, від 17 січня 2019 року у справі № 1340/3701/18 та від 21 січня 2019 року у справі № 1340/3489/18, в яких суд касаційної інстанції прийняв аналогічне рішення з тих самих підстав касаційного оскарження.
Крім того, скаржником оскаржується також рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у даній справі.
Відповідно до частини першої   статті 13 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно частини першої   статті 328 КАС України   учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у даній справі не переглядалася в апеляційному порядку по суті, адже ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року було повернуто.
За правилами пункту 1 частини першої   статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вищенаведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку про те, що у відкритті провадження в частині оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року також слід відмовити.
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року  у справі № 444/2867/17, від 13 листопада 2019 року у справі № 2040/6577/18 та від                      22 жовтня 2019 року у справі № 815/744/18.
Керуючись статтями   248,   299,   328,   333,   355,   359 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                          Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року та ухвалу        Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
4. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                              Я.О. Берназюк
                                                                                                              Н.В. Коваленко
                                                                                                              І.В. Саприкіна