ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 189/1236/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Грінбаума Сергія Володимировича
на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року (суддя Чорна О.В., повний текст рішення складено 06.09.2019)  в адміністративній справі 
за позовом ОСОБА_1  
до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції
про скасування постанови,-
в с т а н о в и в :
                    
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП18  № 605215 від 13.07.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити. 
Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року позов задоволено повністю. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Грінбаум Сергій Володимирович подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що виявлене порушення підтверджується самим дозволом на перевезення вантажу. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Грінбаумом Сергієм Володимировичем 13 липня 2019 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18  № 605215, якою до ОСОБА_1  застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, порушення п. 22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів. 
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ПДР України не порушував, інспектором не здійснено належне вимірювання габаритів вантажу, належних доказів на підтвердження факту виявленого порушення відповідачем не надано. Оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази. 
Суд першої інстанції погодився з вказаними доводами позивача, у зв`язку з чим позов задовольнив у повному обсязі.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян – суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, 13.07.2019 на автомобільній дорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 86 км, водій транспортного засобу MAN TGS 26480, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з вантажем шириною 3,75  без обов`язкового супровіду прикриття, чим порушив п. 27 постанови КМ України № 30 від 18.01.2001.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано належних доказів перевищення дозволених габаритів вантажу, а тому відсутні підстави для притягнення водія до адміністративної відповідальності.
Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, водія було притягнуто до адміністративної відповідальності за рух транспортного засобу з великогабаритним вантажем без дотримання умов отриманому дозволу. 
Так, згідно з дозволом № 1164 від 03.06.2019, строк дії з 06.06.2019 по 20.07.2019, встановлено правила перевезення вантажу з габаритами 22/3,75/4,49 транспортним засобом MAN TGS 26480, номерний знак НОМЕР_1 . Зокрема, визначено, що вантаж підлягає супроводженню автомобілем прикриття.
Вказаний дозвіл було досліджено після зупинки транспортного засобу, що підтверджується відео-доказом. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 затверджені Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, якими, зокрема, визначено, що необхідність супроводу великогабаритного та великовагового транспортного засобу спеціального призначення патрульним автомобілем Національної поліції чи автомобілем прикриття визначається уповноваженим підрозділом Національної поліції під час видачі дозволу з урахуванням необхідності забезпечення безпечних умов дорожнього руху. Супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.
Доводи  позивача та висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено перевищення габаритів вантажу, спростовуються копією дозволу, який міститься в матеріалах справи, адже вимірювання габаритів вантажу було здійснено відповідним підрозділом Національної поліції під час його оформлення, а також відео-доказом, наданим відповідачем, з якого вбачається, що автомобіль рухався з вантажем. 
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Позивачем у спростування відомостей, описаних в оскаржуваній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, не надано належного доказу. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.

                              Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

          Апеляційну скаргу поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Грінбаума Сергія Володимировича задовольнити.
          Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2019 року в адміністративній справі № 189/1236/19 скасувати.
          У задоволенні позову ОСОБА_1  відмовити.
          Постанова суду набирає законної сили з 11 лютого 2020 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова