П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2685/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Михайлов О.О.  
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
04 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Споживчого товариства "Домашній Хліб" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання пнезаконною та скасування вимоги, 
В С Т А Н О В И В :
у вересні 2019 року СТ «Домашній хліб» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання незаконною та скасування вимоги.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.10.2019 позов задоволено: 
- визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 18.07.2019 за №108112-54;
- стягнуто на користь споживчого товариства "Домашній Хліб" судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у зв`язку із наявністю податкового боргу по податку на прибуток у СТ «Домашній хліб» станом на 18.07.2019 у сумі 117344,15 грн. та на виконання вимог ст.59 ПК України та наказу Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610 «Про затвердження Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків» в АІС «Податковий блок» автоматичному режимі сформовано податкову вимогу від 18.07.2019 №10812-54. При цьому, щодо правомірності вказаної вимог відповідач зазначає, що граничним строком сплати податкового зобов`язання, що повинен застосовуватися для початку нарахування пені, передбаченої пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, є граничний строк сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного Кодексом по відповідній податковій декларації, по якій виявлено заниження.
Керуючись приписами ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції, за результатами перевірки дотримання СТ "Домашній Хліб" вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 року та правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2018 коннтролюючим органом було складено акт перевірки №0413/22-01-14-02/36923720 від 31.05.2019, на підставі якого 20.06.2019 прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення форми "Р" №0007891402 за платежем податок на прибуток на суму 513 256 грн., в тому числі за основним платежем 410605 грн., та за штрафними санкціями 102651 грн.
СТ "Домашній хліб" була погашена вказана сума згідно платіжних доручень від 03.07.2019 №1382 на суму 92000 грн.; від 04.07.2019 №1397 на суму 92000 грн.; від 05.07.2019 №1402 на суму 92000 грн.; від 09.07.2019 №1468 на суму 92000 грн.; від 10.07.2019 №1486 на суму 92605 грн.; від 11.07.2019 №1489 на суму 52651 грн.
Згідно інтегрованої картки платника податків - позивача, 12.07.2019 контролюючим органом згідно п.п.129.1.2 ст.129 ПК України нараховано 203097,15 грн. пені, підставою чого є податкове повідомлення-рішення №0007891402. Враховуючи переплату в розмірі 87753 грн., погашено на таку суму частину пені. Залишок пені - 117344,15 грн.
18.07.2019 за №108112-54 контролюючим органом сформовано податкову вимогу на суму 117344,15 грн. (пеня).
Вважаючи податкову вимогу протиправною, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що грошові зобов`язання, визначені позивачу контролюючим органом згідно з податковим повідомленням-рішенням, сплачені товариством у повному обсязі та у строк, встановлений законом, тому у контролюючого органу не було правових підстав для нарахування пені з відображенням в інтегрованій картці платника податку та частковим її погашенням за рахунок поточних платежів.
Суд першої інстанції зазначив, що сплата суми грошового зобов`язання у встановлений Кодексом строк виключає одну із умов нарахування пені, доводить відсутність складу податкового правопорушення, що унеможливлює прийняття позиції податкового органу про правомірність нарахування пені, правила обчислення якої встановлені статтею 129 ПК України та діють тільки за умов наявності підстав її нарахування.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.
Відповідно до частини 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:
- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;
- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;
- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Отже, підставою для формування податкової вимоги є наявність податкового боргу.
В даному випадку, згідно інтегрованої картки платника податків - позивача, 12.07.2019 контролюючим органом згідно п.п.129.1.2 ст.129 ПК України нараховано 203097,15 грн. пені, підставою чого є податкове повідомлення-рішення №0007891402 від 20.06.2019. Враховуючи переплату в розмірі 87753 грн., погашено на таку суму частину пені. Залишок пені - 117344,15 грн., у зв`язку з чим 18.07.2019 за №108112-54 контролюючим органом сформовано податкову вимогу на суму 117344,15 грн. (пеня).
Згідно підпункту 14.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суму грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.
Відповідно до підпункту 129.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, розпочинається починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (підпункт 129.1. пункту 129.1 статті 129 ПК України).
Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Встановлено, що грошове зобов`язання, нараховане позивачу у податковому повідомленні-рішенні від 20.06.2019 «Р» №0007891402, позивач, згідно платіжних доручень від 03.07.2019 №1382 на суму 92000 грн., від 04.07.2019 №1397 на суму 92000 грн., від 05.07.2019 №1402 на суму 92000 грн., від 09.07.2019 №1468 на суму 92000 грн., від 10.07.2019 №1486 на суму 92605 грн., від 11.07.2019 №1489 на суму 52651 грн., сплатив в межах строку передбаченого пунктом 57.3 статті 57 ПК України. Тому, відсутні підстави вважати таке податкове зобов`язання податковим боргом.
Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Правова позиція щодо застосування вказаних положень Податкового кодексу України до аналогічних правовідносин викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №822/2821/17.
Так, Верховний Суд зазначив, що системний аналіз положень пунктів 14.1.153, 14.1.175 та 14.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України свідчить про те, що об`єктом нарахування пені є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплачена платником податків у встановлений строк. Відтак, обов`язковими умовами нарахування пені є їх сукупність, а саме наявність у платника податку обов`язку по сплаті узгодженого грошового зобов`язання та порушення строків його сплати. Самого факту наявності узгодженого грошового зобов`язання, яке сплачене у встановлені Кодексом строки, недостатньо для нарахування пені, оскільки податковий орган впродовж всього розгляду справи доводить, що пеня застосована ним як фінансова санкція, а не як засіб забезпечення податкового зобов`язання.
Об`єктом нарахування пені є грошове зобов`язання визначене контролюючим органом згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, яке за умовами пункту 57.3 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення.
Посилання відповідача на підпункт 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України є необґрунтованими, адже дані норми регулюють початок нарахування та закінчення нарахування пені та застосовуються як додаткові норми при обчисленні пені за умови наявності підстав такого обчислення, не є самостійними нормами, які визначають підстави нарахування пені.
Нарахування платнику податку пені в разі визначення контролюючим органом суми грошового зобов`язання за результатами податкової перевірки починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання.
Отже, сплата узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлений Кодексом строк виключає одну із умов нарахування пені, доводить відсутність складу податкового правопорушення, що унеможливлює прийняття позиції податкового органу про правомірність нарахування пені, правила обчислення якої встановлені статтею 129 ПК України та діють тільки за умов наявності підстав її нарахування.
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що нарахування відповідачем для СТ «Домашній Хліб» пені в сумі 117344,15 грн. не відповідає вимогам ПК України. Відповідно, непогашення вказаної пені не зумовлює виникнення у позивача податкового боргу та наявності у відповідача підстав для формування податкової вимоги від 18.07.2019 №108112-54, що свідчить про протиправність на необхідність скасування оскаржуваної вимоги.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Ватаманюк Р.В.