ПОСТАНОВА
Іменем України

13 січня 2020 року 
Київ

справа №263/6228/19
адміністративне провадження №К/9901/27627/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 263/6228/19
за позовом  ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради №748 від 10 квітня 2019 року
за касаційною скаргою адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради 
на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Ястребової Л.В., суддів: Компанець І.Д., Міронова Г.М.,

УСТАНОВИВ:
Суть спору.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради (далі - відповідач, адміністративна комісія), вказуючи, що 10 квітня 2019 року адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради було розглянуто протокол Кальміуського відділення поліції ЦВП ГУНП у Донецькій області № 238588 від 28 лютого 2019 року, за результатами розгляду якого було винесено постанову № 748 від 10 квітня 2019 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 гривень.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням адміністративна комісія виконавчого комітету Маріупольської міської ради звернулася до суду з апеляційною скаргою.
Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року апеляційну скаргу адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2019 року у справі № 263/6228/19 повернуто заявникові на підставі пункту 1 частини 4 статті 298 КАС України, як подану особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності. 
Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга  підписана особою, яка не має повноважень на її подачу, оскільки матеріали справи не містять належним чином засвідченого документу підтверджуючого повноваження особи, яка її підписала, діяти від імені апелянта.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції.
04 жовтня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року з підстав порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що відповідно до Положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради 17 квітня 2019 року № 144 (далі - Положення) адміністративна комісія при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради (далі - адміністративна комісія) є колегіальним органом при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, що утворюється виконавчим комітетом Маріупольської міської ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підпунктом 3.4 пункту 3 Положення визначено, що відповідальний секретар адміністративної комісії, за його відсутності один з членів комісії, зокрема, представляє інтереси адміністративної комісії в судах, у стосунках з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними та фізичними особами. Отже, вважають, що голова адміністративної комісії має право підписувати довіреність на уповноваження Базарі Олени Іванівни представляти інтереси адміністративної комісії в судах, оскільки рішення (постанови) по справі приймаються виключно складом (членами) адміністративної комісії, яка наділена повноваженнями самостійного прийняття рішень по справі, а саме притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г., Соколова В.М. від 22 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі № 263/6228/19.
11 січня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. прийнято до провадження справу за касаційною скаргою адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради. 
Позиція інших учасників справи
Від ОСОБА_1 відзив на касаційну скаргу не надходив, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції.
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Отже, правом підписання апеляційної скарги поданої юридичною особою, суб`єктом владних повноважень, який не є юридичною особою, наділений керівник, уповноважений член виконавчого органу або представник, повноваження якого мають бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження.
Пунктом 1 частини 4 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги Перший апеляційний адміністративний суд виходив з того, що адміністративна комісія - це колегіальний орган, який утворюється при виконавчому комітеті для розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, за винятком справ, віднесених Кодексом України про адміністративні правопорушення до відання інших органів (посадових осіб), є структурним підрозділом виконавчого комітету Маріупольської міської ради. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що голова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради не має право підписувати довіреність на уповноваження Базарі Олени Іванівни представляти інтереси адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради в апеляційних судах.
Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке. 
Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР передбачено, що делеговані повноваження - повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.
Частинами 1,2 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Згідно з підпунктом 4 пункту "б" частини 1 статті 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: розгляд справ про адміністративні правопорушення, віднесені законом до їх відання; утворення адміністративних комісій та комісій з питань боротьби зі злочинністю, спрямування їх діяльності.
Стаття 214 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) «Розмежування компетенції органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення» визначає, що адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).
Відповідно до статті 215 КУпАП, яка визначає порядок утворення колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.
Згідно з Положенням про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради 17 квітня 2019 року № 144 (далі - Положення), яке розміщено на офіційному вебсайті Маріупольської міської ради, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради (далі - адміністративна комісія) є колегіальним органом при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, що утворюється виконавчим комітетом Маріупольської міської ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Підпунктом 3.3 пункту 3 Положення визначено, що Голова адміністративної комісії, а під час його відсутності - заступник голови: керує роботою адміністративної комісії, несе відповідальність за виконання покладених на неї завдань; головує на засіданнях адміністративної комісії; забезпечує регулярне проведення засідань, визначає коло питань, що підлягають розгляду на черговому засіданні; вживає заходів щодо підвищення рівня правової культури і підготовки членів адміністративної комісії; підписує протокол і постанову адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення; повертає матеріали на доопрацювання; контролює виконання постанов про накладення адміністративних стягнень. 
Підпунктом 3.4 пункту 3 Положення визначено, що відповідальний секретар адміністративної комісії, за його відсутності один з членів комісії, зокрема, представляє інтереси адміністративної комісії в судах, у стосунках з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними та фізичними особами.
Наведені норми, дають підстави для висновку, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради може брати участь у справі через уповноваженого на те відповідального секретаря адміністративної комісії відповідно до Положення.
З копії довіреності, яка додана до касаційної скарги та яка наявна в матеріалах справи слідує, що Базаря Олена Іванівна є відповідальним секретарем адміністративної комісії при виконавчому комітеті. 
Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга подана особою, повноваження якої визначені у відповідному документі, а саме Положенні, що посвідчує такі повноваження. Посадове становище Базарі Олени Іванівни зазначено в довіреності від 30 липня 2019 року № 31.6/31657. 
Зі змісту рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2019 року слідує, що відповідачем у справі є саме адміністративна комісія при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, а не виконавчий комітет Маріупольської міської ради. Предметом спору у цій справі є постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 748 від 10 квітня 2019 року.
Згідно з пунктом 1.1. Положення метою створення адміністративної комісії є реалізація функцій виконавчого комітету Маріупольської міської ради у сфері забезпечення законності, правопорядку, охорони прав і свобод законних інтересів громадян міста відповідно до чинного законодавства України.
Завданнями адміністративної комісії, згідно з пунктом 2.1 Положення, є розгляд справ про адміністративні правопорушення, забезпечення законності та правопорядку в місті, охорона прав і законних інтересів громадян, організацій, підприємств, установ всіх форм власності.
Пунктом 6.9 Положення визначено, що постанова адміністративної комісії приймається простою більшістю голосів членів, присутніх на засіданні.
Постанова адміністративної комісії може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим до виконавчого комітету міської ради або районного суду.
Відповідно до пункту 6.15 Положення постанова адміністративної комісії про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними органами, підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, посадовими особами та громадянами.
З наведеного слідує, що адміністративна комісія є колегіальним органом та за своїми функціональними повноваженями є самостійним суб`єктом владних повноважень, який наділений владними управлінськими функціями на притягнення осіб до адміністративної відповідальності та рішення якого можуть бути оскаржені в установленому КУпАП порядку.
Частина третя статті 46 КАС України визначає , що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено законом.
При цьому, у розумінні КАС України суб`єкт владних повноважень не обов`язково має статус юридичної особи. Такий суб`єкт визначається за наявність у останнього владних управлінських функцій, якими безумовно наділена адміністративна комісія.
За такого правового регулювання висновки суду апеляційної інстанції про те, що комісія є структурним підрозділом виконавчого комітету міської ради, маючи на увазі, що в такому випадку і довіреність має видаватися на представництво інтересів комісії уповноваженою особою цього виконавчого комітету, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Одночасно варто зауважити, що вищевказаним Положенням голова адміністративної комісії при виконавчому комітеті міської ради не уповноважений представляти інтереси адміністративної комісії в судах, у стосунках з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, а відтак не має повноважень і надавати доручення іншим особам на таке представництво.
Однак, відповідальний секретар адміністративної комісії Базаря Олена Іванівна , яка підписала апеляційну скаргу, наділена повноваженнями на представництво інтересів цієї комісії в судах нормами підпункту 3.4 пункту 3 Положення та не потребує додаткового уповноваження довіреністю.
Наведене не суперечить частині третій статті 55 КАС України, згідно якої юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Отже, Верховний Суд вважає, що покладений в основу оскаржуваного судового рішення висновок суду апеляційної інстанції є передчасним.
Відповідно до частини 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Таким чином, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради  підлягає задоволенню, а ухвала Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року скасуванню з направленням справи для продовження розгляду зі стадії відкриття апеляційного провадження.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
За наведеного правового регулювання та обставин справи Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Висновки щодо розподілу судових витрат
З огляду на результат касаційного розгляду справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради задовольнити.
2. Ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року - скасувати, а справу направити до Першого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Л.О. Єресько
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов 
Судді Верховного Суду