Справа № 591/4238/18 
Номер провадження 22-ц/816/370/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

27 лютого 2020 року        	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Орлова І.В. (суддя-доповідач),
суддів: Криворотенка В.І., Собини О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Терещенка Вадима Володимировича на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2019 року (суддя Шелєхова Г.В.) про призначенння експертизи, - 
в с т а н о в и в:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2019 року призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України (м. Київ, вул. Богомольця, 10) та попереджено їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку згідно ст. 384 КК України та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків згідно ст. 385 КК України.
На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
1.Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічною матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?
2. Якщо так, то яка ймовірність даної події?
Відібрання зразків біологічного матеріалу малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доручено експертам Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України (м. Київ, вул. Богомольця, 10).
Зобов`язано експертів Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України завчасно повідомити сторін про час, дату та місце явки сторін для надання біологічних матеріалів для проведення експертизи.
Зобов`язано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з неповнолітнім сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з`явитися за викликом експертної установи до Державного науково-дослідного криміналістичного центру при УМВС України (м. Київ, вул. Богомольця, 10), для проведення експертизи. 
Оплату експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 .
Провадження у справі зупинено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – адвокат Терещенко В.В., посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвалисуду про призначення експертизи, неповне з`ясування обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд призначив експертизу на підставі заявленого представником позивача клопотання від 23 липня 2018 року, яке було вирішене судом ухвалою від 29 січня 2019 року про призначення судово-генетичної експертизи. Крім того, 15 серпня 2019 року представник позивача заявив нове клопотання про призначення експертизи, яке ухвалою від 15 серпня 2019 року було задоволене та призначено судово-генетичну експертизу, однак експертиза не була виконана. На думку заявника апеляційної скарги, оскільки нових клопотань про призначення експертизи стороною позивача не заявлялось, а попередні клопотання були вирішені судом, тому суд безпідставно призначив у справі судово-генетичну експертизу. Також зазначається, що вказівка суду про неможливість встановлення батьківства без тесту ДНК свідчить про фактичне визнання судом неналежними будь-яких інших доказів у справі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд з доводами апеляційної скарги не погоджується, з огляду на таке.
Так, процесуальне рішення про призначення у справі судово-генетичної експертизи суд першої інстанції обґрунтував тим, що експертне дослідження дійсно призначалося за раніше поданими стороною позивача клопотаннями, однак експертизу не було проведено у зв`язку з невиконанням клопотання експерта від 20 вересня 2019 року про надання зразків біологічного матеріалу та формулювання питань експерту, оскільки головуючому у справі відповідачем було заявлено відвід. Крім того, суд вказав, що судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, а доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорювання кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні даного спору.
Апеляційний суд погоджується з правильністю такого процесуального рішення місцевого суду з огляду на таке.
Предметом спору у даній справі є визнання батьківства відповідача ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказана обставина, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог, а також відсутність висновку експерта з питань судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, яка є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 103 ЦПК України, є підставою для призначення судом експертизи.
Заявником апеляційної скарги не зазначено, яку саме вимогу процесуального закону порушено судом при вирішення питання про призначення експертизи. Доводи скарги про те, що експертизу призначено за клопотанням, яке заявлялось представником позивача при зверненні до суду з позовом та яке фактично вже було вирішене ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 січня 2019 року, не свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону.
Так, матеріалами справи підтверджується, що судово-генетична експертиза у даній справі не проводилась. Зокрема, Зарічним районним судом м. Суми ухвалою від 29 січня 2019 року задоволено клопотання представника позивача від 23 липня 2018 року та призначено судово-генетичну експертизу, проте експертною установою ухвала суду була залишена без виконання, тобто експертиза проведена не була (а.с. 8-9, 14).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 серпня 2019 року задоволено клопотання представника позивача від 15 серпня 2019 року та призначено судово-генетичну експертизу, яка проведена не була через невиконання клопотання експерта від 20 вересня 2019 року про забезпечення відбору біологічних зразків (а.с. 18-19, 27-28).
При вирішенні питання про призначення експертизи у судовому засіданні 26 грудня 2019 року представник ОСОБА_1 – адвокат Титаренко П.В. підтримав заявлене клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, яке заявлялось ним раніше.
Таким чином, з огляду на встановлену ч. 1 ст. 103 ЦПК України сукупність умов для призначення експертизи, які судом дотримані, а також відсутність у процесуальному законі заборон призначати експертизу виключно на підставі клопотання сторони у справі, рішення суду про призначення у даній справі судово-генетичної експертизи, на думку апеляційного суду, є правильним.
Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд фактично наперед визнав неналежними будь-які докази у справі, крім тесту ДНК, суд до уваги не бере з наступних підстав.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Так, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 110 ЦПК України).
Отже, висновок експерта судом буде оцінюватись разом з іншими доказами у справі, права на подання яких відповідач не позбавлений.
У подальшому, в разі виникнення питань щодо висновку експерта, суд у порядку ч. 5 ст. 102 ЦПК України має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2019 року постановлено з додержанням вимог процесуального закону. Підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Терещенка Вадима Володимировича залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Повне судове рішенння складене 02 березня 2020 року. 

Головуючий - І.В.Орлов (суддя-доповідач)

Судді: В.І.Криворотенко

О.І.Собина