УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/15062/19 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М. 
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого - судді: Миніч Т.І. 
суддів: Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря 
судового засідання Кучерявого О.В.
з участю сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М.
у цивільній справі № 295/15062/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня звернення до суду з позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що дитина проживає разом з нею, потребує коштів на харчування, одяг, розвиток, а батько належної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, яка знаходиться у декретній відпустці, не надає.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - 03.10.2019 року і до повноліття дитини. В решті вимог відмовлено.
Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду змінити в частині розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , встановивши їх розмір у твердій грошовій сумі - 1 150,00 грн. та вирішити питання судових витрат. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що твердження позивача, що він як батько дитини, не бере участі у вихованні та утриманні свого сина, не відповідає дійсності, оскільки він зустрічається з дитиною щотижня та витрачає на його утримання близько 2000 грн. в місяць. Крім того вказує, що він не має постійного доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. Також має на утриманні батьків пенсійного віку.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та не працює.
Відповідач матеріальну допомогу у розмірі, необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини, добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. 
Разом з тим, статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.2 ст.182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Визначаючи розмір аліментів, суд врахував загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку.
При цьому, саме на батьків покладається забезпечення таких умов малолітнім дітям.
Будь-яких обмежень за станом здоров`я щодо працевлаштування та надання дитині утримання відповідач не має. Наявність у нього батьків не звільняє його від такого обов`язку.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. 
За наведених обставин апеляційний суд не вбачає достатніх підстав для зміни судового рішення в даній справі, оскільки воно постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 09.01.2020 року.