Справа № 761/6313/19                                             Головуючий в суді 1 інстанції - Овсепян Т.В.
Провадження № 33/824/326/2020                                                        Доповідач       -       Орел А.І.

 
 
  П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
13 січня 2020 року                                                                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Орел А.І. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора Панафеди Н.М., секретаря судового засідання Коломиченко А.С., справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року, якою  ОСОБА_1  визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 гривень, -         
 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року  ОСОБА_1  визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 гривень.
Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Державного підприємства «Інститут підготовки кадрів промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 05 квітня 2018 року подала на офіційний веб - сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
 На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суд м. Києва від 25.02.2019 року у справі № 761/6313/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП скасувати, та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає що при прийнятті постанови судом першої інстанції не було забезпечено повне, своєчасне, всебічне та об`єктивне дослідження всіх обставин, не звернувши увагу чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП. 
Заслухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 неодноразово була повідомлена про дати судових засідань, проте жодного разу не з`явилася, клопотань про відкладення від останньої до канцелярії Київського апеляційного суду не надходило, в зв`язку з цим знаходить за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за правопорушення, пов`язане з корупцією, - умисне діяння у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є директора Державного підприємства «Інститут підготовки кадрів промисловості», наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.10.2017 №212-к.
Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і п.п. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Отже, директор Державного підприємства «Інститут підготовки кадрів промисловості» ОСОБА_1 є особою, на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції» та має нести відповідальність за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією. З цих підстав, ОСОБА_1 зобов`язана подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік з 01 січня 2018 року до 01 квітня 2018 року. Зазначених дій ОСОБА_1 у встановлений закон строк не виконала, в зв`язку з чим, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується наявними доказами у справі.
При розгляді справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 фактично визнала свою вину у несвоєчасному поданні декларації на офіційному веб-сайті НАЗК.
Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що у неї викрала в березні 2018 року сумку з документами та електронним ключем і це стало причиною несвоєчасного подання декларації, апеляційний суд знаходить безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин. Крім цього, у ОСОБА_1 був достатній час для своєчасного подання декларації, який вона належним чином не використала.
Щодо доводів апеляційної скарги про закінчення строку накладання адміністративного стягнення, апеляційний суд знаходить за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Датою виявлення адміністративного правопорушення є дата зібрання матеріалів та закінчення проведення повної перевірки обставин несвоєчасного подання декларації, в тому числі і поважності причин пропуску встановленого законом строку. 
З матеріалів справи вбачається, що, з приводу виявленого факту несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_1 18.01.2019 року давала відповідні пояснення уповноваженій особі ДЗЕ НП України. Після цього, обставини викладені в поясненні перевірялися та збиралися відповідні документи. Вже після проведеної перевірки та зібрання відповідних документів, необхідних для складання протоколу, 12.02.2019 року був складений протокол про адміністративне правопорушення.
З наведеного вище вбачається, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, накладене на ОСОБА_1 в межах строків.
Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, вважаю, що суд першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративного провадження, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та врахувавши вимоги ст. 33 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, вважає її законною, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП - без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  А.І. Орел