ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

31 січня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/5356/19
Головуючий у першій інстанції – Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/262/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,
суддів: Євстафіїва О.К., Іванової Г.П.,
секретар: Герасименко Ю.О., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 листопада 2019 року у справі за заявою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «ФІРМА «БІЛЛ» до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_1 про стягнення збитків,
дата та місце складання повного тексту ухвали: 02 грудня 2019 року, м.Чернігів,

                                      В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2019 року представник ТДВ «СК «Альфа-Гарант» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ТДВ СК «Альфа-Гарант» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Суд виходив з того, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, а закриття провадження у зв`язку з тим, що одна із вимог не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства також не може вважатися необґрунтованими діями позивача і які можна, з точки зору закону, розцінювати як зловживання процесуальними правами. Представником відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» не наведено жодних обставин, які дають можливість зробити висновок про те, що дії сторони позивача є необґрунтованими, оскільки по даній цивільній справі навіть не вирішувалося питання по суті спору, а лише закрито провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» - адвокат Білинова А.В. звернулася до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви ТДВ СК «Альфа-Гарант» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №751/5356/19 та стягнути з ПП «ФІРМА «БІЛЛ» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» належним чином підтвердило витрати на правову допомогу. За змістом розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги адвокатом, адвокат Грідін В.В. надав відповідачу юридичні консультації, вивчив матеріали справи, проаналізував судову практику і склав документи правового характеру, на що витрачено 6,25 год.
На думку особи, яка подає апеляційну скаргу суд прийшов до помилкового висновку, що звернення позивача за захистом свого права до суду не може свідчити про зловживання ним своїми обов`язками, оскільки позивачем у справі не вживались засоби досудового врегулювання спору. Зазначає, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант»  не має права самостійно, без звернення особи, приймати рішення про виплату або відмови у виплаті страхового відшкодування, потерпіла сторона повинна звернутися у встановленому законом порядку за виплатою такого відшкодування .
Представник відповідача вказав, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» ніяким чином не порушило будь-яких прав позивача, оскільки останній взагалі не вчиняв будь-яких дій для отримання страхового відшкодування, тобто не звертався з заявою про страхове відшкодування. Тому, саме бездіяльність позивача призвела до розгляду даної справи в судовому порядку та на підставі ч.5 ст.142 ЦПК України сторона відповідача має право на відшкодування даних витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вбачається, що в липні 2019 року ПП «Фірма «БІЛЛ» звернулось до суду з позовом про стягнення ТДВ «СК «Альфа-Гарант» матеріальних збитків у розмірі 50000 грн та з ОСОБА_1 –  у розмірі 20300 грн.
Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2019 року було закрите провадження ПП «ФІРМА «БІЛЛ» до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення збитків, оскільки такі вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства. 
Між ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та адвокатом Грідіним В.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року (а.с.39-40). 
Надання правової допомоги ОСОБА_2 також підтверджуються Ордером на надання правової допомоги від 14 травня 2019 року, виданого Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» (а.с.43), детальним розрахунком та описом робіт, виконаним за договором про надання правничої допомоги (а.с.46-47), платіжним дорученням №9409 від 04 вересня 2019 року (а.с.48), актом приймання-передачі наданих послуг від 04 вересня 2019 року (а.с.48).
Таким чином, вбачається, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» були понесені витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5000 грн. 
Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини 3 даної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, йому, згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Доводи апеляційної скарги, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» належним чином підтвердило витрати на правову допомогу, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки суд не виходив з того, що відповідачем не доведено витрати на правову допомогу. 
Доводи апеляційної скарги, що позивачем у справі не вживались засоби досудового врегулювання спору та не подавалась заява про виплату відшкодування до страхової компанії, тому слід вважати, що позивач зловживав своїми права, не приймаються судом до уваги, оскільки звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним правом доступу до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Саме по собі закриття провадження відносного одного з відповідачів не є необґрунтованими діями позивача.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваної ухвали, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» – залишити без задоволення, ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 листопада 2019 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 04 лютого 2020 року. 

Головуючий:                            Судді: